Enalaprilis+Hidrochlorotiazidas, 10mg+25mg, tabletės
Vartojimas: vartoti per burną
Registratorius: KRKA, d.d., Novo mesto, Slovėnija
Receptinis: Receptinis
Sudedamosios medžiagos: Enalaprilis+Hidrochlorotiazidas
1. Kas yra Enap-H ir Enap-HL ir kam jie vartojami
Enalaprilis priklauso vaistų, slopinančių angiotenziną konvertuojantį fermentą (AKF), grupei.
Hidrochlorotiazidas priklauso šlapimo išskyrimą didinančių vaistų (diuretikų) grupei.
Enap-H ir Enap-HL vartojami aukštam kraujospūdžiui (hipertenzijai) mažinti.
2. Kas žinotina prieš vartojant Enap-H ir Enap-HL
Enap-H ir Enap-HL vartoti negalima:
- jeigu yra alergija (padidėjęs jautrumas) enalapriliui, hidrochlorotiazidui, bet kuriai pagalbinei šio vaisto medžiagai, kitiems AKF inhibitoriams arba sulfamidų dariniams (jei nežinote, kokie tai vaistai, klauskite gydytojo);
- jeigu anksčiau vartojant kitokių AKF slopinančių vaistų, buvo padidėjusio jautrumo reakcija (angioedema): niežulys, dilgėlinė, švokštimas, rankų, veido, lūpų, burnos, gerklės, liežuvio ar vokų tinimas;
- jei yra paveldima arba savaiminė, t. y. nežinomų priežasčių sukeliama, angioedema;
- jei inkstų veikla labai sutrikusi;
- jei kepenų veikla labai sutrikusi;
- jeigu sergate podagra;
- jeigu kraujyje padidėjęs šlapimo rūgšties kiekis;
- jeigu sergate ligomis, kurių metu sutrinka tulžies nutekėjimas;
- jeigu kraujyje yra sumažėjęs kalio ar padidėjęs kalcio kiekis, ir šie sutrikimai atsparūs gydymui;
- jei esate daugiau nei tris mėnesius nėščia. Taip pat geriau vengti Enap-H ar Enap-HL vartoti ankstyvojo nėštumo metu (žr. skyrių „Nėštumas“);
- jeigu sergate cukriniu diabetu arba Jūsų inkstų veikla sutrikusi ir Jums paskirtas kraujospūdį mažinantis vaistas, kurio sudėtyje yra aliskireno.
Įspėjimai ir atsargumo priemonės
Pasitarkite su gydytoju arba vaistininku, prieš pradėdami vartoti Enap-H ir Enap-HL:
- jeigu yra inkstų sutrikimų, neseniai persodintas inkstas arba esate gydomas dializėmis;
- jeigu sergate kraujo liga;
- jeigu yra kepenų sutrikimų;
- jei ribojate druskos kiekį maiste arba jei neseniai stipriai vėmėte ar viduriavote;
- jeigu vartojate alopurinolio (juo gydoma podagra) ar prokainamido (vaisto nuo nenormalaus širdies plakimo). Jeigu Jums pasireikštų kokia nors infekcija (galimi simptomai yra aukšta temperatūra ar karščiavimas), turite nedelsdamas kreiptis į gydytoją. Gydytojas, siekdamas patikrinti baltųjų ląstelių kiekį kraujyje, gali nurodyti tam tikrais laikotarpiais atlikti kraujo tyrimus;
- jeigu sergate cukriniu diabetu ir vartojate vaistų (įskaitant insuliną) šiai ligai kontroliuoti (turite stebėti, ar gliukozės kiekis kraujyje netampa per mažas, ypač pirmaisiais gydymo mėnesiais);
- jeigu yra širdies sutrikimų, vadinamų aortos stenoze, hipertrofine kardiomiopatija ar kraujo ištakos iš kairiojo širdies skilvelio obstrukcija, arba jei yra kitokių širdies sutrikimų ar ligų;
- jeigu vartojate šlapimo išsiskyrimą skatinančių vaistų (diuretikų);
- jeigu vartojant kitokių vaistų buvo pasireiškusi angioedema. Galimi požymiai yra niežulys, dilgėlinė, švokštimas ir rankų, gerklės, burnos ar akių vokų patinimas;
- jeigu sergate kraujagyslių kolagenoze (sistemine raudonąja vilklige), vartojate imuninę sistemą slopinančių preparatų (jų vartojama autoimuninėms ligoms, pvz., reumatoidiniam artritui, gydyti arba po organų persodinimo);
- jeigu vartojate kalio papildų arba druskos pakaitalų, kuriuose yra kalio;
- jeigu vartojate ličio preparatų (jais gydomi kai kurie psichikos sutrikimai);
- jeigu gydytojas Jums yra sakęs, kad netoleruojate kokių nors angliavandenių;
- jeigu manote, kad esate (arba galite tapti) nėščia, turite apie tai pasakyti savo gydytojui. Ankstyvuoju nėštumo laikotarpiu Enap-H ar Enap-HL vartoti nerekomenduojama. Vartojamas po trečio nėštumo mėnesio šis vaistas gali padaryti didžiulės žalos Jūsų kūdikiui, žr. skyrių „Nėštumas ir žindymo laikotarpis“;
- jeigu vartojate kurį nors iš šių vaistų padidėjusiam kraujospūdžiui mažinti:
- angiotenzino II receptorių blokatorių (ARB) (vadinamąjį sartaną, pavyzdžiui, valsartaną, telmisartaną, irbesartaną), ypač jei turite su diabetu susijusių inkstų sutrikimų;
- aliskireną.
Gydytojas gali reguliariai tirti Jūsų inkstų funkciją, kraujospūdį ir elektrolitų kiekį (pvz., kalio) kraujyje.
Taip pat žiūrėkite informaciją, pateiktą poskyryje „Enap-H ir Enap-HL vartoti negalima“.
Toliau išvardytais atvejais apie enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio vartojimą būtina pasakyti gydytojui.
- Prieš mažo tankio lipoproteinų (MTL) aferezę (tam tikru prietaisu iš kraujo šalinamas cholesterolis).
- Prieš operaciją ar nuskausminimą (net ir odontologinių procedūrų metu)
- Prieš desensibilizavimą (procedūra, kurios metu mažinamas organizmo jautrumas bičių ar vapsvų nuodams).
- Prieš tyrimą prieskydinių liaukų (jos yra kakle ir kontroliuoja kalcio koncentraciją kraujyje) funkcijos tyrimą.
- Prieš enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio vartojimą bei reguliariai gydymo metu gydytojas ne tik matuos Jūsų kraujospūdį, bet ir gali liepti atlikti kraujo tyrimus, kad galėtų nustatyti, ar gerai funkcionuoja inkstai.
- Jei sergate krūtinės angina ir šio vaisto vartojimo laikotarpiu ji pasunkėjo, pasakykite gydytojui.
Vaikams ir paaugliams
Vaikams enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio vartoti nerekomenduojama.
Kiti vaistai ir Enap-H / Enap-HL
Jeigu vartojate ar neseniai vartojote kitų vaistų arba dėl to nesate tikri, apie tai pasakykite gydytojui arba vaistininkui, kadangi kai kurie vaistai gali keisti vieni kitų poveikį. Būtina pasakyti ir apie vartojamus žolinius preparatus. Kai kurie vaistai gali keisti Enap-H ir Enap-HL poveikį:
- kalį organizme sulaikančios šlapimo išsiskyrimą skatinančios tabletės, pvz., spironolaktonas, eplerenonas, triamterenas ar amiloridas, kalio papildai ar druskos pakaitalai, kuriuose yra kalio. Enap-H ar Enap-HL gali didinti kalio kiekį kraujyje ir jis gali tapti per didelis, tačiau tokio poveikio požymių yra nedaug, minėtas sutrikimas paprastai nustatomas kraujo tyrimu;
- šlapimo išsiskyrimą skatinančios tabletės (diuretikų), pvz., tiazidas, furozemidas, bumetanidas;
- kiti kraujospūdį mažinantys vaistai, pvz., nitroglicerinas, nitratai ir kraujagysles plečiantys preparatai;
- litis (juo gydomi kai kurie psichikos sutrikimai). Enap-H ar Enap-HL kartu su šiuo vaistu vartoti negalima;
- barbitūratai (raminamieji vaistai, vartojami epilepsijai gydyti);
- vaistai skausmui malšinti, pvz., morfinas ar anestetikai (kraujospūdis gali tapti per mažas);
- tricikliai antidepresantai, pvz., amitriptilinas (juo gydoma depresija), bei preparatai nuo psichozės, pvz., fenotiazinai;
- vaistai nuo cukrinio diabeto (geriamieji cukraus kiekį kraujyje mažinantys vaistai ar insulinas). Kartu su vaistais nuo diabeto vartojamas Enap-H ar Enap-HL gali dar labiau sumažinti cukraus kiekį kraujyje;
- kolestiraminas ar kolestipolis (jų vartojama norint kontroliuoti cholesterolio kiekį kraujyje);
- vaistai, kurie, esant skausmingam sutrikimui, ypač raumenų, kaulų ar sąnarių, malšina uždegimą ir stingulį:
- aukso preparatai (jei minėtų vaistų vartojama su Enap-H ar Enap-HL, gali pasireikšti veido paraudimas, šleikštulys (pykinimas), vėmimas ar sumažėti kraujospūdis);
- nesteroidiniai vaistai nuo uždegimo (NVNU), pvz., diflunisalis ar diklofenakas. Minėti vaistai gali sutrikdyti kraujospūdžio kontrolę ir didinti kalio kiekį kraujyje;
- kraujagysles sutraukiantys aminai, pvz., efedrinas (jo yra kai kurių vaistų nuo kosulio sudėtyje) ar noradrenalinas ir adrenalinas (jais gydoma hipotenzija, šokas, širdies nepakankamumas, astma ar alergija). Minėti preparatai, vartojami kartu su Enap-H ar Enap-HL, Jūsų kraujospūdį gali išlaikyti didelį;
- adrenokortikotropinis hormonas (AKTH, jo vartojant nustatoma, ar antinksčiai veikia tinkamai);
- kortikosteroidai (jais gydomi įvairūs sutrikimai, įskaitant reumatizmą, sąnarių uždegimą, alergines būkles, astmą kai kurias odos bei kraujo ligas);
- alopurinolis (vaistas nuo podagros);
- Ciklosporinas (imuninę sistemą slopinantis vaistas, kurio vartojama autoimuninėms ligoms, pvz., reumatoidiniam artritui, gydyti ar po organo persodinimo);
- vaistai nuo vėžio;
- antacidiniai preparatai (jų vartojama nuo nevirškinimo);
- prokainamidas, amjodaronas ar sotalolis (vaistai nuo širdies ritmo sutrikimo);
- rusmenės preparatai (jais gydomi širdies sutrikimai);
- karbenoksalonas (juo gydomos skrandžio opos);
- didelėmis dozėmis ar dažnai vartojami vidurius paleidžiantys preparatai).
Jūsų gydytojui gali tekti pakeisti vaisto dozę ir (arba) imtis kitų atsargumo priemonių, jeigu vartojate angiotenzino II receptorių blokatorių (ARB) arba aliskireno (taip pat žiūrėkite informaciją, pateiktą poskyriuose „Enap-H ir Enap-HL vartoti negalima“ ir „Įspėjimai ir atsargumo priemonės“).
Gydytojas turės tai omeny ir, jei reikės, pakeis gydymą. Jeigu vartojate arba neseniai vartojote kitų vaistų, įskaitant įsigytus be recepto, būtinai pasakykite gydytojui arba vaistininkui.
Enap-H ir Enap-HL vartojimas su maistu, gėrimais ir alkoholiu
- Šių preparatų galima vartoti valgio metu arba po valgio, užgeriant skysčiu.
- Paklauskite gydytojo, ar gydymosi šiais preparatais metu galima gerti alkoholio.
Nėštumas, žindymo laikotarpis ir vaisingumas
Jeigu esate nėščia, žindote kūdikį, manote, kad galbūt esate nėščia, arba planuojate pastoti, tai prieš vartodama šį vaistą, pasitarkite su gydytoju. Dažniausiai gydytojas rekomenduos nutraukti Enap-H ar Enap-HL vartojimą prieš pastojant arba iš karto, kai tik sužinosite, kad pastojote, ir vietoj Enap-H ar Enap-HL skirs vartoti kitokių vaistų. Enap-H ar Enap-HL nerekomenduojama vartoti ankstyvojo nėštumo metu ir negalima vartoti, jeigu yra daugiau kaip 3 nėštumo mėnesiai, nes po trečio nėštumo mėnesio vartojamas vaistas gali sunkiai pakenkti vaisiui.
Į moters pieną prasikverbia abi veikliosios Enap-H bei Enap-HL medžiagos: ir enalaprilio maleatas, ir hidrochlorotiazidas.
Pasakykite savo gydytojui, jei maitinate krūtimi ar ruošiatės pradėti tai daryti. Enap-H ar Enap-HL vartojimo metu naujagimių (pirmąsias kelias savaites po gimimo) ir ypač prieš laiką gimusių kūdikių žindyti nerekomenduojama.
Abu vaistai krūtimi maitinamam kūdikiui gali sukelti sunkių nepageidaujamų reakcijų, todėl Jūsų gydytojas patars dėl galimos Enap-H ar Enap-HL vartojimo naudos ir rizikos, lyginant ją su kitais gydymo būdais.
Vairavimas ir mechanizmų valdymas
Kai kuriems pacientams gydymo metu, ypač pradžioje, padidinus dozę ar kartu pavartojus alkoholio, vaistas gali sukelti svaigulį ir nuovargį bei taip pabloginti gebėjimą vairuoti bei valdyti mechanizmus. Tokiu atveju nevairuokite, nevaldykite mechanizmų, neatlikinėkite kitokių budrumo reikalaujančių veiksmų.
Enap H ir Enap HL sudėtyje yra laktozės.
Jeigu gydytojas Jums yra sakęs, kad netoleruojate kokių nors angliavandenių, kreipkitės į jį prieš pradėdami vartoti šį vaistą.
3. Kaip vartoti Enap-H ir Enap-HL
Enap-H ir Enap-HL visada vartokite tiksliai taip, kaip nurodė gydytojas. Jeigu abejojate, kreipkitės į gydytoją arba vaistininką.
Rekomenduojama dozė yra 1 tabletė vieną kartą per parą. Jei reikia, dozę gydytojas gali padidinti iki 2 tablečių vieną kartą per parą.
Tabletę būtina nuryti nepažeistą, valgant arba po valgio, užgeriant skysčiu. Šio vaisto reikia vartoti reguliariai, geriausiai rytą, visada tokiu pačiu laiku.
Jei sutrikusi inkstų veikla ar vartojate diuretikų, dozę parinks gydytojas.
Gydymo trukmę kiekvienam pacientui nustatys gydytojas.
Jeigu manote, kad Enap-H ar Enap-HL veikia per stipriai arba per silpnai, kreipkitės į gydytoją arba vaistininką.
Ką daryti pavartojus per didelę Enap-H ir Enap-HL dozę?
Jei išgėrėte per daug tablečių, nedelsdami kreipkitės į gydytoją arba vaistininką.
Dažniausi perdozavimo požymiai yra pykinimas, padažnėję širdies susitraukimai, galvos svaigimas ir alpimas dėl pernelyg didelio kraujospūdžio sumažėjimo (hipotenzijos).
Pamiršus pavartoti Enap-H ir Enap-HL
Užmirštą dozę gerkite tuoj pat, kai tik prisiminsite, tačiau jeigu iki kitos dozės vartojimo laiko bus likusios tik kelios valandos, užmirštąją dozę praleiskite, o toliau preparato vartokite įprastine tvarka. Praleidus dozę, vėliau vietoj jos dvigubos dozės vartoti negalima.
Jeigu kiltų daugiau klausimų dėl šio vaisto vartojimo, kreipkitės į gydytoją arba vaistininką.
4. Galimas šalutinis poveikis
Šis vaistas, kaip ir visi kiti, gali sukelti šalutinį poveikį, nors jis pasireiškia ne visiems žmonėms.
Būtina nedelsiant nutraukti enalaprilio ir hidrochlorotiazido vartojimą ir kreiptis į gydytoją, jei:
- pasireiškia didelis svaigulys ar alpulys (ypač gydymo pradžioje, didinant dozę ar stojantis).
Jei prasideda alerginė reakcija (atsiranda toliau išvardytų simptomų), būtina nedelsiant nutraukti vaisto vartojimą ir kreiptis į gydytoją.
- Niežulys.
- Dusulys ar švokštimas.
- Sunkus odos išbėrimas.
- Rankų, burnos, gerklės, veido ar akių patinimas.
Kitoks galimas šalutinis poveikis
Labai dažnas (pasireiškia daugiau kaip 1 iš 10 vaistą vartojusių žmonių):
- neryškus matomas vaizdas, kosulys, šleikštulys (pykinimas), silpnumas.
Dažnas (pasireiškia mažiau kaip 1 iš 10 žmonių):
- galvos skausmas, depresija, mažas kraujospūdis, alpulys;
- krūtinės skausmas, širdies ritmo pokytis, angina, dažnas širdies plakimas, dusulys;
- viduriavimas, pilvo skausmas, skonio pojūčio pokytis, skysčių susilaikymas (edema), nuovargio pojūtis;
- išbėrimas, padidėjęs jautrumas ir angioneurozinė edema: gauta pranešimų apie veido, galūnių, lūpų, liežuvio, balso aparato ir (arba) gerklų angioneurozinę edemą;
- kalio kiekio kraujyje padidėjimas, kreatinino kiekio serume padidėjimas (abiem atvejais sutrikimas nustatomas atliekant laboratorinį tyrimą), mažas kalio kiekis kraujyje, padidėjęs cholesterolio kiekis kraujyje, padidėjęs trigliceridų kiekis kraujyje, padidėjęs šlapimo rūgšties kiekis kraujyje;
- raumenų mėšlungis.
Nedažnas (pasireiškia mažiau kaip 1 iš 100 žmonių):
- mažakraujystė, nerimas, būklės pojūčio sustiprėjimas ar drebulio pojūtis (tokį poveikį sukelia mažas cukraus kiekis kraujyje), sumišimas, mieguistumo pojūtis, miego sutrikimas, nervingumo pojūtis, dilgčiojimas ar tirpimas, sukimosi pojūtis;
- mažas kraujospūdis (stojantis gali labai svaigti galva), dažnas ar netolygus, stiprus, juntamas širdies plakimas, širdies priepuolis arba insultas (didelės rizikos pacientams);
- nosies bėgimas (sloga), gerklės skausmas ir užkimimas, kvėpavimo pasunkėjimas ar astma;
- žarnyno nepraeinamumas, kasos uždegimas, vėmimas, nevirškinimas, vidurių užkietėjimas, netinkamo maitinimosi pojūtis (anoreksija), skrandžio dirginimas, burnos džiūvimas, pilvo pūtimas, podagra;
- deginantis ar maudžiantis skausmas, skrandžio tuštumo pojūtis bei alkis, ypač nevalgius (tokį poveikį sukelia pepsinė opa), smarkus prakaitavimas, niežulys, ruplės (dilgėlinė), plaukų slinkimas, baltymas šlapime (paprastai toks poveikis nustatomas atliekant laboratorinį tyrimą);
- impotencija, lytinio potraukio sumažėjimas, paraudimas, spengimas ausyse, letargijos pojūtis, didelė temperatūra, šlapalo kiekio padidėjimas, natrio kiekio sumažėjimas kraujyje (paprastai toks poveikis nustatomas atliekant laboratorinį tyrimą), silpnumas (negalavimas);
- mažas magnio kiekis kraujyje (hipomagnezemija);
- inkstų sutrikimai;
- sąnarių skausmas.
Retas (pasireiškia mažiau kaip 1 iš 1000 žmonių):
- keisti sapnai, miego sutrikimai;
- baltųjų kraujo ląstelių, raudonųjų kraujo ląstelių, trombocitų kiekio sumažėjimas, kaulų čiulpų slopinimas (tokie sutrikimai paprastai nustatomi atliekant laboratorinį tyrimą);
- limfmazgių patinimas, autoimuninės ligos, paraudimą ir skausmą sukeliantis rankų ir kojų pirštų kraujotakos susilpnėjimas (Raynaud sindromas), skysčio atsiradimas plaučiuose, nosies gleivinės uždegimas arba skausmas;
- eozinofilinis plaučių uždegimas (galimi požymiai yra kosulys, didelė temperatūra ir kvėpavimo pasunkėjimas);
- burnos skausmas, patinimas ar išopėjimas, liežuvio infekcija ar patinimas ir skausmas, inkstų sutrikimai, pvz., apatinės nugaros dalies skausmas ir išskiriamo šlapimo kiekio sumažėjimas;
- nosies gleivinės patinimas;
- kvėpavimo pasunkėjimas, kvėpavimo sutrikimas;
- kepenų nepakankamumas ar uždegimas, galintis sukelti odos pageltimą (geltą);
- stiprus odos paraudimas, pūslėjimas ar lupimasis;
- krūtų padidėjimas vyrams;
- kepenų fermentų aktyvumo ar bilirubino kiekio padidėjimas kraujyje (toks poveikis paprastai nustatomas atliekant kraujo tyrimą), cukraus kiekio padidėjimas kraujyje;
- raumenų silpnumas, kurį kartais sukelia mažas kalio kiekis kraujyje (parezė);
Labai retas (pasireiškia mažiau kaip 1 iš 10 000 žmonių):
- žarnyno angioedema. Galimi požymiai yra pilvo skausmas, pykinimas ir vėmimas, kalcio kiekio kraujyje padidėjimas.
Nežinomas (negali būti apskaičiuotas pagal turimus duomenis):
Gauta pranešimų apie atsiradimą simptomų komplekso atsiradimą, pasireiškiantį kai kuriais ar visais toliau išvardytais požymiais.
- Karščiavimas, kraujagyslių uždegimas, raumenų ar sąnarių skausmas ar uždegimas.
- Kraujo sutrikimas, apimantis visus kraujo komponentus (paprastai nustatomas atliekant kraujo tyrimą),
- Išbėrimas, padidėjęs jautrumas šviesai ir kitoks poveikis odai.
Pranešimas apie šalutinį poveikį
Jeigu pasireiškė šalutinis poveikis, įskaitant šiame lapelyje nenurodytą, pasakykite gydytojui arba vaistininkui. Apie šalutinį poveikį taip pat galite pranešti tiesiogiai, užpildę interneto svetainėje www.vvkt.lt esančią formą, paštu Valstybinei vaistų kontrolės tarnybai prie Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerijos, Žirmūnų g. 139A, LT 09120 Vilnius, tel: 8 800 73568, faksu 8 800 20131 arba el. paštu NepageidaujamaR@vvkt.lt. Pranešdami apie šalutinį poveikį galite mums padėti gauti daugiau informacijos apie šio vaisto saugumą.
5. Kaip laikyti Enap-H ir Enap-HL
Šį vaistą laikykite vaikams nepastebimoje ir nepasiekiamoje vietoje.
Ant dėžutės ir lizdinės plokštelės po „Tinka iki/EXP“ nurodytam tinkamumo laikui pasibaigus, šio vaisto vartoti negalima. Vaistas tinkamas vartoti iki paskutinės nurodyto mėnesio dienos.
Laikyti gamintojo pakuotėje, kad preparatas būtų apsaugotas nuo drėgmės.
Vaistų negalima išmesti į kanalizaciją arba su buitinėmis atliekomis. Kaip išmesti nereikalingus vaistus, klauskite vaistininko. Šios priemonės padės apsaugoti aplinką.
6. Pakuotės turinys ir kita informacija
Enap-H ir Enap-HL sudėtis
Veikliosios medžiagos yra enalaprilio maleatas ir hidrochlorotiazidas. Vienoje Enap-H 10mg/25 mg tabletėje yra 10 mg enalaprilio maleato ir 25 mg hidrochlorotiazido.
Pagalbinės Enap-H 10mg/25 mg medžiagos yra laktozė monohidratas, chinolino geltonasis (E104), kukurūzų krakmolas, talkas (E553b), natrio-vandenilio karbonatas, magnio stearatas (E572), pregelifikuotas krakmolas.
Enap-H ir Enap-HL išvaizda ir kiekis pakuotėje
Enap-H 10 mg/25 mg tabletės yra geltonos, apvalios, lygiu paviršiumi, su vagele vienoje pusėje, kuri skirta tik tabletei perlaužti, kad būtų lengviau nuryti, bet ne jai padalyti į lygias dozes. Dėžutėje yra 20, 30, 60 arba 90 tablečių lizdinėse plokštelėse.
Gali būti tiekiamos ne visų dydžių pakuotės.
Tarptautinis pavadinimas | Enalaprilis+Hidrochlorotiazidas |
Vaisto stiprumas | 10mg+25mg |
Vaisto forma | tabletės |
Grupė | Vaistinis preparatas |
Pogrupis | Cheminis vaistas |
Vartojimas | vartoti per burną |
Registracijos numeris | LT/1/96/0600 |
Registratorius | KRKA, d.d., Novo mesto, Slovėnija |
Receptinis | Receptinis |
Vaistas registruotas | 1996.02.15 |
Vaistas perregistruotas | 2012.06.15 |
1. VAISTINIO PREPARATO PAVADINIMAS
Enap-H 10 mg / 25 mg tabletės
2. KOKYBINĖ IR KIEKYBINĖ SUDĖTIS
Kiekvienoje Enap-H 10 mg/25 mg tabletėje yra 10 mg enalaprilio maleato ir 25 mg hidrochlorotiazido.
Pagalbinė medžiaga, kurios poveikis žinomas:
|
Enap-H 10 mg / 25 mg |
laktozė monohidratas |
120,02 mg |
Visos pagalbinės medžiagos išvardytos 6.1 skyriuje.
3. FARMACINĖ FORMA
Tabletė.
Enap-H 10 mg/25 mg tabletė yra geltona, apvali, lygiu paviršiumi, su vagele vienoje pusėje.
Vagelė skirta tik tabletei perlaužti, kad būtų lengviau nuryti, bet ne jai padalyti į lygias dozes.
4. KLINIKINĖ INFORMACIJA
4.1 Terapinės indikacijos
Pirminės arterinės hipertenzijos gydymas tuo atveju, jeigu monoterapija enalapriliu yra nepakankamai veiksminga.
4.2 Dozavimas ir vartojimo metodas
Dozavimas
Gydyti vaistinių preparatų deriniu hipertenziją niekada nepradedama. Iš pradžių reikia nustatyti tinkamą kiekvienos veikliosios medžiagos dozę atskirai. Visada dozė nustatoma kiekvienam pacientui atskirai.
Įprasta dozė – 1‑2 tabletės. Ji geriama kartą per parą. Daugumai pacientų pakanka 20 mg (išimtiniais atvejais – 40 mg) enalaprilio ir 50 mg hidrochlorotiazido per parą, todėl vartoti daugiau kaip dviejų Enap-HL 20 mg/12,5 mg tablečių nerekomenduojama. Jei pakankamo poveikio nepasireiškia, patariama skirti trečią antihipertenzinį vaistinį preparatą arba keisti gydymą.
Dozavimas, jei jau vartojama diuretiko. Kad nepasireikštų staigi hipotenzija, pacientams vartojantiems diuretikų, rekomenduojama jų vartojimą nutraukti arba sumažinti dozę, likus ne mažiau kaip 3 dienoms iki Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg vartojimo pradžios. Prieš pradedant gydyti, būtina ištirti inkstų funkciją.
Pacientams, kurių inkstų funkcija sutrikusi
Pacientams, kurių inkstų funkcija sutrikusi, tiazidai gali netikti, kadangi tuo atveju, kai kreatinino klirensas yra ne didesnis kaip 30 ml/min. (inkstų nepakankamumas yra vidutinio sunkumo ar sunkus), tiazidai yra neveiksmingi.
Jei kreatinino klirensas didesnis nei 30 ml/min., bet mažesnis nei 80 ml/min., Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg ir Enap-HL 20 mg/12,5 mg galima gydyti tik iš pradžių nustačius kiekvienos veikliosios medžiagos dozę atskirai.
Jeigu yra lengvas inkstų nepakankamumas, rekomenduojama enalaprilio maleato dozė yra 5 – 10 mg.
Senyviems pacientams
Klinikinių tyrimų metu kartu vartotų enalaprilio maleato bei hidrochlorotiazido veiksmingumas ir saugumas senyviems pacientams buvo toks pat kaip jaunesniems hipertenzija sergantiems ligoniams.
Vaikų populiacija
Ar preparato saugu ir veiksminga vartoti vaikams, nenustatyta.
Vartojimo metodas
Vartoti per burną.
Šio vaistinio preparato vartojimo trukmė neribojama.
4.3 Kontraindikacijos
- Padidėjęs organizmo jautrumas veikliajai medžiagai arba bet kuriai 6.1 skyriuje nurodytai pagalbinei Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg medžiagai.
- Angioedema, pasireiškusi kitokio angiotenziną konvertuojančio fermento (AKF) inhibitoriaus vartojimo metu.
- Paveldima ar idiopatinė angioedema.
- Padidėjęs organizmo jautrumas sulfonamidų dariniams.
- Antras ir trečias nėštumo trimestrai (žr. 4.4 ir 4.6 skyrius).
- Sunkus kepenų funkcijos sutrikimas.
- Sunkus inkstų funkcijos sutrikimas (kreatinino klirensas 30 ml/min. ar mažesnis), anurija.
- Į gydymą nereaguojanti hipokalemija ar hiperkalcemija.
- Ligos, kurių metu sutrinka tulžies nutekėjimas.
- Simptominė hiperurikemija arba podagra.
Pacientams, kurie serga cukriniu diabetu arba kurių inkstų funkcija sutrikusi (GFG < 60 ml/min/1,73 m2), Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg ir Enap-HL 20 mg/12,5 mg negalima vartoti kartu su preparatais, kurių sudėtyje yra aliskireno (žr. 4.5 ir 5.1 skyrius).
4.4 Specialūs įspėjimai ir atsargumo priemonės
Enalaprilio maleatas ir hidrochlorotiazidas
Hipotenzija bei elektrolitų ir skysčių pusiausvyros sutrikimas
Pacientams, sergantiems nekomplikuota hipertenzija, simptominė hipotenzija pasireiškia retai. Ji labiau tikėtina tiems Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg vartojantiems hipertonikams, kurių organizme trūksta skysčių, pvz., dėl diuretikų vartojimo, mažo druskos kiekio maiste, gydymo dialize, vėmimo ar viduriavimo (žr. 4.5 bei 4.8 skyrius). Simptominės hipotenzijos atvejų buvo širdies nepakankamumu, tiek susijusiu, tiek nesusijusiu su inkstu nepakankamumu, sergantiems žmonėms. Didžiausia tokio poveikio tikimybė yra pacientams, kuriems širdies nepakankamumas yra sunkesnis (tą rodo didelės Henlės kilpoje veikiančių diuretikų dozės vartojimas, hiponatremija ar funkcinis inkstų veiklos sutrikimas). Tokius ligonius pradėti gydyti reikia gydytojui prižiūrint. Pakeitus enalaprilio ir (arba) diuretiko dozę, juos būtina atidžiai sekti. Taip pat reikia elgtis su pacientais, kurie serga išemine širdies arba galvos smegenų kraujagyslių liga, kadangi labai sumažėjus kraujospūdžiui, juos gali ištikti miokardo infarktas ar insultas.
Jei pasireiškia hipotenzija, ligonį būtina paguldyti, prireikus į veną infuzuoti izotopinio natrio chlorido tirpalo. Laikina hipotenzija nėra kontraindikacija toliau preparato vartoti. Paprastai padidinus skysčio kiekį organizme ir kraujospūdį, toliau preparato vartoti galima.
Kai kuriems širdies nepakankamumu sergantiems ligoniams, kurių kraujospūdis normalus ar mažas, pavartojus enalaprilio, sisteminis kraujospūdis gali dar labiau sumažėti. Toks poveikis tikėtinas ir paprastai nėra priežastis gydymą nutraukti. Jei hipotenzija tampa simptominė, gali tekti mažinti dozę arba nutraukti enalaprilio ir (arba) diuretiko vartojimą.
Dvigubas renino, angiotenzino ir aldosterono sistemos (RAAS) nuslopinimas
Turima įrodymų, kad kartu vartojant AKF inhibitorių, angiotenzino II receptorių blokatorių ar aliskireną padidėja hipotenzijos, hiperkalemijos ir inkstų funkcijos susilpnėjimo (įskaitant ūminį inkstų nepakankamumą) rizika. Todėl nerekomenduojama dvigubai nuslopinti RAAS, vartojant AKF inhibitorių, angiotenzino II receptorių blokatorių ar aliskireno derinį (žr. 4.5 ir 5.1 skyrius).
Vis dėlto, jei dvigubas nuslopinimas laikomas absoliučiai būtinu, šis gydymas turi būti atliekamas tik prižiūrint specialistams ir dažnai bei atidžiai tiriant inkstų funkciją, elektrolitų koncentraciją bei kraujospūdį.
Pacientams, sergantiems diabetine nefropatija, negalima kartu vartoti AKF inhibitorių ir angiotenzino II receptorių blokatorių.
Inkstų funkcijos sutrikimas
Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg negalima skirti vartoti pacientams, kuriems yra inkstų nepakankamumas (kreatinino klirensas <80 ml/min. ir >30 ml/min.), kol laipsniškai didinant enalaprilio dozę nebus nustatyta, kad vaistiniame preparate esanti enalaprilio dozė yra tinkama (žr. 4.2 skyrių). Tokiu atveju reikia įprastiniais būdais sekti kalio bei kreatinino kiekį kraujyje.
Gydant enalapriliu, buvo inkstų nepakankamumo atvejų, daugiausia pacientams, kurie sirgo sunkiu širdies nepakankamumu ar inkstų liga, įskaitant inkstų arterijų stenozę. Laiku pastebėtas ir tinkamai gydomas su enalaprilio vartojimu susijęs inkstų nepakankamumas paprastai būna laikinas.
Kai kuriems hipertenzija sergantiems žmonėms, kuriems prieš pradedant gydyti aiškios inkstų ligos nebuvo, enalaprilio vartojant kartu su diuretiku, padidėjo šlapalo bei kreatinino koncentracija kraujyje (žr. 4.4 skyriaus poskyrius „Enalaprilio maleatas, Inkstų funkcijos sutrikimas“ ir „Hidrochlorotiazidas, Inkstų funkcijos sutrikimas“). Tokiu atveju gydymą Enap-H 10mg25 mg, Enap-HL 10mg12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg reikia nutraukti. Minėti pokyčiai gali būti inkstų arterijos stenozės požymis (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Enalaprilio maleatas, Renovaskulinė hipertenzija“).
Jei enalaprilio vartojama kartu su maža diuretiko doze, negalima paneigti hiperkalemijos atsiradimo galimybės (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Enalaprilio maleatas, Hiperkalemija“).
Litis
Ličio vartoti kartu su enalapriliu ir diuretiku paprastai nerekomenduojama (žr. 4.5 skyrių).
Enalaprilio maleatas
Aortos ar dviburio vožtuvo stenozė, hipertrofinė kardiomiopatija
Pacientams, kuriems yra kairiojo širdies skilvelio vožtuvų ar kraujo ištakos iš jo obstrukcija, AKF inhibitorių, kaip ir kitokių kraujagysles plečiančių preparatų, reikia vartoti atsargiai. Jei yra kardiogeninis šokas ar hemodinamikai reikšminga obstrukcija, AKF inhibitorių vartoti nerekomenduojama.
Inkstų funkcijos sutrikimas
Gydant enalapriliu, buvo inkstų nepakankamumo atvejų, daugiausia pacientams, kurie sirgo sunkiu širdies nepakankamumu ar inkstų liga, įskaitant inkstų arterijų stenozę. Laiku pastebėtas ir tinkamai gydomas su enalaprilio vartojimu susijęs inkstų nepakankamumas paprastai būna laikinas (žr. 4.2 skyrių ir 4.4 skyriaus poskyrius „Enalaprilio maleatas ir hidrochlorotiazidas, Inkstų funkcijos sutrikimas“ bei „Hidrochlorotiazidas, Inkstų funkcijos sutrikimas“).
Renovaskulinė hipertenzija
AKF inhibitorių vartojantiems žmonėms, kuriems yra abiejų inkstų arba vieno, jeigu funkcionuoja tik vienas inkstas, arterijų stenozė, yra didesnė hipotenzijos bei inkstų nepakankamumo rizika. Inkstų funkcija gali pablogėti net tuo atveju, jei kreatinino koncentracijos kraujo serume pokytis yra mažas. Tokius ligonius pradėti gydyti reikia atidžiai gydytojui prižiūrint, maža doze, kurią reikia didinti atsargiai, ir sekant inkstų funkciją.
Ligoniai, kuriems persodintas inkstas
Kadangi žmonių, kuriems neseniai persodintas inkstas, gydymo enalapriliu patirties nėra, todėl jiems enalaprilio vartoti nerekomenduojama.
Hemodialize gydomi pacientai
Enalaprilis nėra skirtas vartoti pacientams, kuriems dėl inkstų nepakankamumo reikalingas gydymas dializėmis. AKF inhibitorių vartojantiems pacientams, kuriems hemodializė buvo atliekama didelio laidumo membranomis, pvz., AN 69, buvo anafilaktoidinės reakcijos atvejų. Tokių ligonių dializei reikia naudoti kitokias membranas arba juos gydyti kitos grupės antihipertenziniais preparatais.
Kepenų funkcijos sutrikimas
Gydymas AKF inhibitoriais siejamas su retais atvejais pasireiškiančiu sindromu, kuris prasideda cholestazine gelta ir progresuoja į žaibišką kepenų nekrozę, kartais - mirtį. Šio sindromo atsiradimo būdas nežinomas. Jeigu vartojant AKF inhibitorių atsiranda gelta ar gerokai padidėja kepenų fermentų aktyvumas kraujyje, preparato vartojimą būtina nedelsiant nutraukti, o ligonį tinkamai ištirti (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Hidrochlorotiazidas, Kepenų ligos“).
Neutropenija, agranulocitozė
Kai kuriems AKF inhibitorių vartojantiems ligoniams atsirado sunki neutropenija, agranulocitozė, trombocitopenija arba anemija. Jei paciento inkstų funkcija normali ir nėra kitokių komplikacijų veiksnių, neutropenija atsiranda retai. Ypač atsargiai enalaprilio reikia vartoti ligoniams, kurie serga kolagenine kraujagyslių liga, vartoja imuninę sistemą slopinančių preparatų, alopurinolio, prokainamido arba kuriems yra keli iš šių rizikos veiksnių, ypač tuo atveju, jeigu prieš pradedant gydyti yra inkstų funkcijos sutrikimas. Kai kuriems tokiems ligoniams prasidėjo sunki infekcinė liga, kurios intensyvus gydymas antibiotikais keliems pacientams buvo neveiksmingas. Tokį pacientą gydant enalapriliu, patariama periodiškai matuoti leukocitų kiekį kraujyje ir perspėti jį, kad atsiradus bet kokiam infekcinės ligos požymiui, kreiptųsi į gydytoją.
Cukriniu diabetu sergantys ligoniai
Diabetikus, kurie gydomi geriamaisiais vaistiniais preparatais nuo diabeto ar insulinu ir kurie pradeda vartoti AKF inhibitorių, būtina atidžiai stebėti, ar neatsiranda hipoglikemijos, ypač pirmąjį gydymo mėnesį (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Hidrochlorotiazidas, Poveikis metabolizmui bei endokrininei funkcijai“ bei 4.5 skyrių).
Padidėjęs jautrumas, angioneurozinė edema
Pacientams, gydomiems AKF inhibitoriais, įskaitant enalaprilį, buvo angioneurozinės veido, galūnių, lūpų, liežuvio, tikrojo balso aparato ir (arba) gerklų edemos atvejų. Toks poveikis galimas bet kuriuo gydymo laikotarpiu. Jam pasireiškus, Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg vartojimą būtina nedelsiant nutraukti ir pradėti tinkamai ligonį nuo šios komplikacijos gydyti ir sekti tol, kol simptomai visiškai išnyks. Netgi tuo atveju, jei patinsta tik liežuvis ir kvėpavimas nesutrinka, pacientą gali reikėti ilgai stebėti, nes gydymo antihistamininiais preparatais ir kortikosteroidais gali nepakakti.
Buvo labai retų su gerklas ar liežuvį apėmusia angioedema susijusios mirties atvejų. Jei patinimas apima liežuvį, tikrąjį balso aparatą ar gerklas, tikėtina kvėpavimo takų obstrukcija, ypač jei pacientui buvo atlikta kvėpavimo takų operacija. Jei sutinsta liežuvis, tikrasis balso aparatas ar gerklos, galima kvėpavimo takų obstrukcija. Tokiu atveju būtina nedelsiant pradėti tinkamai gydyti: po oda švirkšti 0,3 ‑ 0,5 ml epinefrino tirpalo (1:1 000) ir (arba) palaikyti laisvus kvėpavimo takus.
Pastebėta, kad AKF inhibitoriais gydomiems juodaodžiams angioedema pasireiškia dažniau nei baltaodžiams. Vis dėlto paprastai juodaodžiams angioedemos rizika būna didesnė.
Ligoniams, kuriems buvo atsiradusi angioedema, nesusijusi su AKF inhibitorių vartojimu, gydymo šiais preparatais metu jos pasireiškimo rizika yra didesnė (taip pat žr. 4.3 skyrių).
Anafilaktoidinė reakcija pacientams, kurie desensibilizuojami plėviasparnių vabzdžių nuodais
AKF inhibitorių vartojantiems ligoniams, kuriems buvo atliekama desensibilizacija plėviasparnių vabzdžių nuodais, retais atvejais pasireiškė gyvybei pavojinga anafilaktoidinė reakcija. Prieš kiekvieną desensibilizacijos procedūrą AKF inhibitorių vartojimą laikinai nutraukus, tokia reakcija nepasireiškė.
Anafilaktoidinė reakcija mažo tankio lipoproteinų (MTL) aferezės metu
AKF inhibitorių vartojantiems ligoniams MTL aferezės dekstrano sulfatu metu retais atvejais pasireiškė gyvybei pavojinga anafilaktoidinė reakcija. Prieš kiekvieną aferezę AKF inhibitorių vartojimą laikinai nutraukus, tokios reakcijos atvejų nebuvo.
Kai kurie AKF inhibitorių vartojantys pacientai pradėjo kosėti. Kosulys paprastai būna sausas, išsilaikantis ir išnyksta gydymą nutraukus. Jei kosulys prasideda, reikia nustatyti, ar jo priežastis nėra AKF inhibitorių poveikis.
Operacija, anestezija
Ligoniams, kuriems atliekama didelė chirurginė operacija arba anestezija sukeliama preparatais, mažinančiais kraujospūdį, enalaprilis gali blokuoti angiotenzino II atsiradimą, kurį sukelia kompensacinis renino išsiskyrimas. Dėl šios priežasties pasireiškusią hipotenziją galima pašalinti padidinus cirkuliuojančio skysčio tūrį (žr. 4.5 skyrių).
Kai kurių pacientų, gydytų AKF inhibitoriais, įskaitant enalaprilį, kraujo serume padidėjo kalio koncentracija. Hiperkalemijos atsiradimo rizikos veiksniai yra inkstų nepakankamumas, inkstų funkcijos blogėjimas, amžius (>70 metų), cukrinis diabetas, kitokie sutrikimai (ypač dehidracija), ūminė širdies dekompensacija, metabolinė acidozė, kalį organizme sulaikančių diuretikų (pvz., spironolaktono, eplerenono, triamtereno ar amilorido), kalio papildų, druskų pakaitalų, kuriuose yra kalio, arba kitokių vaistinių preparatų, didinančių kalio kiekį kraujo serume, pvz., heparino, vartojimas. Kalio papildų, kalį organizme sulaikančių diuretikų bei druskų pakaitalų, kuriuose yra kalio, vartojimas gali reikšmingai didinti kalio koncentraciją serume, ypač jei paciento inkstų funkcija yra sutrikusi. Hiperkalemija gali sukelti sunkių (kartais net mirtinų) širdies ritmo sutrikimų. Jei minėtų preparatų kartu su enalapriliu vartoti būtina, tai būtina daryti atsargiai, be to, rekomenduojama dažnai matuoti kalio koncentraciją kraujo serume (žr. 4.4 skyriaus poskyrius „Enalaprilio maleatas ir hidrochlorotiazidas, Hiperkalemija“ ir „Hidrochlorotiazidas, Poveikis metabolizmui bei endokrininei funkcijai“ ir 4.5 skyrių).
Nėštumas ir žindymas.
Nėščių moterų pradėti gydyti AKF inhibitoriais negalima. Išskyrus atvejus, kai tolesnis gydymas AKF inhibitoriais yra būtinas, pastoti planuojančioms moterims juos reikia keisti kitokiais antihipertenziniais vaistiniais preparatais, kurių vartojimo saugumas nėštumo metu ištirtas. Nustačius nėštumą, AKF inhibitorių vartojimą būtina nedelsiant nutraukti ir, jei reikia, skirti kitokį tinkamą gydymą (žr. 4.3 ir 4.6 skyrius).
Žindymo laikotarpiu enalaprilio vartoti nerekomenduojama.
Etniniai skirtumai
Juodaodžiams enalaprilis, kaip ir kitokie angiotenziną konvertuojančio fermento inhibitoriai, kraujospūdį mažina silpniau, negu nejuodaodžiams, galimai todėl, kad juodaodžių hipertonikų kraujyje renino kiekis dažniau būna mažas negu nejuodaodžių.
Hidrochlorotiazidas
Inkstų funkcijos sutrikimas
Jeigu yra inkstų nepakankamumas, tiazidiniai diuretikai gali netikti, kadangi tuo atveju, kai kreatinino klirensas yra mažesnis negu 30 ml/min. (vidutinio sunkumo arba sunkus inkstų nepakankamumas), jie yra neveiksmingi (žr. 4.2 skyrių ir 4.4 skyriaus poskyrius „Enalaprilio maleatas ir hidrochlorotiazidas, Inkstų funkcijos sutrikimas“ bei „Enalaprilio maleatas, Inkstų funkcijos sutrikimas“). Sergant inkstų liga, tiazidai gali skatinti azotemiją. Jeigu inkstų funkcija sutrikusi, preparato gali kauptis. Pasireiškus progresuojančiam inkstų funkcijos nepakankamumui (tą rodo nebaltyminio azoto kiekio didėjimas), būtina gerai apsvarstyti, ar gydoma tinkamai ir ar nereikėtų nutraukti diuretikų vartojimo (žr. 4.3 skyrių).
Kepenų ligos
Tiazidų būtina atsargiai skirti pacientams, kurių kepenų funkcija sutrikusi arba kurie serga progresuojančia jų liga, kadangi net nedaug sutrikus skysčių ir elektrolitų pusiausvyrai gali ištikti hepatinė koma (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Enalaprilio maleatas, Kepenų nepakankamumas“).
Poveikis metabolizmui bei endokrininei funkcijai
Tiazidai gali sutrikdyti gliukozės toleravimą. Cukriniu diabetu sergantiems ligoniams gali reikėti keisti insulino ar geriamųjų gliukozės koncentraciją kraujyje mažinančių preparatų dozę (žr. 4.4 skyriaus poskyrį „Enalaprilio maleatas, Cukriniu diabetu sergantys ligoniai“). Gydant tiazidais, gali tapti pastebimas slaptasis cukrinis diabetas.
Tiazidinių diuretikų vartojimas siejamas su cholesterolio bei trigliceridų koncentracijos padidėjimu kraujyje, tačiau klinikinių tyrimų metu šis 12,5 mg hidrochlorotiazido dozės poveikis buvo labai silpnas arba visai nepasireiškė. Kai kuriems tiazidais gydomiems žmonėms galima hiperurikemija ir (arba) podagra. Vis dėlto enalaprilis gali didinti šlapimo rūgšties kiekį šlapime ir taip silpninti hiperurikemiją sukeliantį hidrochlorotiazido poveikį.
Kaip ir kiekvienam diuretikais gydomam pacientui, tam tikrais intervalais reikia reguliariai nustatinėti elektrolitų koncentraciją serume.
Tiazidai (įskaitant hidrochlorotiazidą) gali sutrikdyti skysčių bei elektrolitų pusiausvyrą: atsiranda hipokalemija, hiponatremija bei hipochloreminė alkalozė. Perspėjamieji signalai, rodantys skysčių bei elektrolitų pusiausvyros sutrikimą, yra burnos džiūvimas, troškulys, letargija, apsnūdimas, neramumas, raumenų skausmas, mėšlungis ar nuovargis, hipotenzija, oligurija, tachikardija, virškinimo trakto sutrikimai, pvz., pykinimas ar vėmimas.
Nors gydantis tiazidų grupės diuretikais gali atsirasti hipokalemija, kartu vartojamas enalaprilis tokį poveikį gali mažinti. Hipokalemijos rizika yra didesnė pacientams, kuriems yra kepenų cirozė, kurių diurezė yra stipri, kurie vartoja per mažą kiekį elektrolitų bei kurie kartu vartoja kortikosteroidų ar AKTH (žr. 4.5 skyrių).
Jei ligonis, kuriam yra edema, būna karštame ore, gali pasireikšti hiponatremija. Chlorido trūkumas paprastai būna nesunkus ir tokio sutrikimo gydyti nereikia.
Tiazidai gali mažinti kalcio išsiskyrimą su šlapimu ir sukelti nedidelį laikiną kalcio koncentracijos serume padidėjimą, net jei kalcio apykaita nesutrikusi. Didelis kalcio koncentracijos padidėjimas gali būti slaptojo hiperparatiroidizmo požymis. Prieš prieskydinių liaukų funkcijos tyrimą tiazidų vartojimą būtina nutraukti.
Įrodyta, kad tiazidai didina magnio išsiskyrimą su šlapimu, dėl to gali atsirasti hipomagnezemija.
Dopingo testas
Dėl šiame vaistiniame preparate esančio hidrochlorotiazido dopingo tyrimo rezultatai gali būti teigiami.
Padidėjęs jautrumas
Vartojant tiazidų, tiek astma sirgusiems ligoniams, tiek alergiškiems, tiek kitokiems pacientams gali pasireikšti padidėjusio jautrumo reakcija. Buvo sisteminės raudonosios vilkligės pasunkėjimo ar suaktyvėjimo atvejų.
Laktozė
Enap-H 10 mg25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg ir Enap-HL 20 mg/12,5 mg tabletėse yra laktozės, todėl jų negalima vartoti pacientams, kuriems yra retas paveldimas sutrikimas – Lapp laktazės trūkumas arba gliukozės ir galaktozės malabsorbcija.
4.5 Sąveika su kitais vaistiniais preparatais ir kitokia sąveika
Enalaprilio maleatas
Kalio papildai, kalį organizme sulaikantys diuretikai, druskų pakaitalai, kuriuose yra kalio
AKF inhibitoriai mažina diuretikų sukeliamą kalio išsiskyrimo padidėjimą. Kartu su AKF inhibitoriais vartojant kalį organizme sulaikančių diuretikų (pvz., spironolaktono, triamtereno, amilorido), kalio papildų ar druskos pakaitalų, kuriuose yra kalio, gali labai padidėti kalio koncentracija serume. Jei minėtų preparatų kartu vartoti būtina dėl hipokalemijos, tą reikia daryti atsargiai ir dažnai matuojant kalio koncentraciją kraujo serume (žr. 4.4 skyrių).
Tiazidiniai ar Henlės kilpoje veikiantys diuretikai
Didele diuretiko doze gydomų pacientų organizme gali trūkti skysčių, todėl pradėjus vartoti enalaprilio, galima hipotenzijos rizika (žr.4.2 ir 4.4 skyrius). Kraujospūdį mažinantis poveikis gali susilpnėti, jeigu prieš pradedant gydyti nutraukiamas diuretiko vartojimas, padidinamas skysčių arba druskos vartojimas arba gydymas pradedamas maža enalaprilio doze.
Vaistiniai preparatai nuo cukrinio diabeto
Epidemiologinių tyrimų rezultatai rodo, kad kartu su AKF inhibitoriais vartojant medikamentų nuo cukrinio diabeto (insulino, geriamųjų gliukozės kiekį kraujyje mažinančių preparatų) gali daugiau mažėti gliukozės kiekis kraujyje ir atsirasti hipoglikemijos rizika. Toks poveikis labiau tikėtinas pirmomis gydymo savaitėmis ir pacientams, kurių inkstų funkcija sutrikusi (žr. 4.8 skyrių).
Tricikliai antidepresantai, vaistiniai preparatai nuo psichozės, anestetikai
Kartu su AKF inhibitoriais vartojant tam tikrų anestetikų, triciklių antidepresantų ar preparatų nuo psichozės, gali daugiau mažėti kraujospūdis (žr. 4.4 skyrių).
Simpatinę nervų sistemą stimuliuojantys preparatai
Simpatikomimetikai gali silpninti antihipertenzinį AKF inhibitorių poveikį.
Alkoholis
Alkoholis stiprina kraujospūdį mažinantį AKF inhibitorių poveikį.
Acetilsalicilo rūgštis, tromboliziniai preparatai ir (arba) beta adrenoblokatoriai
Kartu su enalapriliu galima vartoti širdies ir kraujagyslių sistemos ligoms gydyti vartojamas acetilsalicilo rūgšties dozes, trombolizinių preparatų, beta adrenoblokatorių ir (arba) nitratų.
Aukso preparatai
Pacientams, kurie buvo gydomi injekciniais aukso preparatais (natrio aurotiomalatu) ir kartu vartojo AKF inhibitorių, įskaitant enalaprilį, retais atvejais pasireiškė nitritoidinių reakcijų (galimi simptomai yra veido paraudimas, pykinimas, vėmimas ir hipotenzija).
Hidrochlorotiazidas
Kalio išsiskyrimą skatinantys diuretikai (pvz., furozemidas),karbenoksolanas ir per didelėmis dozėmis ar per dažnai vartojami vidurius paleidžiantys preparatai
Hidrochlorotiazidas gali didinti kalio ir (arba) magnio išsiskyrimą iš organizmo.
Rusmenės glikozidai
Hipokalemija gali jautrinti arba stiprinti širdies reakciją į toksinį rusmenės preparatų poveikį (pvz., skilvelių dirglumo padidėjimą).
Kortikosteroidai, adrenokortikotropinis hormonas (AKTH)
Greičiau pasireiškia elektrolitų trūkumas, ypač hipokalemija.
Preparatai nuo cukrinio diabeto (geriamieji preparatai bei insulinas)
Vartojant tiazidinių diuretikų, gali kisti gliukozės toleravimas, todėl gali tekti keisti vaistinių preparatų nuo diabeto dozę (žr. 4.4 skyrių).
Kraujagysles sutraukiantys aminai, pvz., noradrenalinas
Kraujagysles sutraukiančių aminų poveikis gali susilpnėti.
Kolestiraminas bei kolestipolio dervos
Anijonais pasikeičiančios dervos gali trikdyti hidrochlorotiazido absorbciją. Viena kolestiramino ar kolestipolio dozė geba surišti hidrochlorotiazidą, todėl jo absorbciją iš virškinimo trakto sumažina atitinkamai 85% ir 43%.
QT intervalą ilginantys preparatai (pvz., chinidinas, prokainamidas, amjodaronas, sotalolis)
Didėja paroksizminės polimorfinės skilvelių tachikardijos rizika.
Citostatikai (pvz., ciklofosfamidas ar metotreksatas)
Tiazidiniai diuretikai gali mažinti citotoksinių preparatų išsiskyrimą pro inkstus, todėl gali stiprėti kaulų čiulpų funkciją slopinantis jų poveikis.
Nedepoliarizuojamieji raumenų relaksantai (curare tipo)
Tiazidai gali stiprinti reakciją į tubokurariną.
Alkoholis, barbitūratai, opioidiniai analgetikai
Gali sustiprėti ortostatinė hipotenzija.
Enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinys
Litis
Kai kuriems ligoniams, vartojusiems AKF inhibitorių bei ličio, laikinai padidėjo pastarojo preparato koncentracija serume ir sustiprėjo toksinis jo poveikis. Jeigu kartu vartojama ir tiazidinių diuretikų, ličio koncentracija bei toksinio jo poveikio rizika gali dar labiau padidėti. Kartu vartoti ličio bei Enap-H 10 mg25 mg, Enap-HL 10 mg12,5 mg arba Enap-HL 20 mg/12,5 mg nerekomenduojama, bet jei taip gydyti būtina, reikia atidžiai sekti ličio koncentraciją serume (žr. 4.4 skyrių).
Nesteroidiniai vaistai nuo uždegimo (NVNU), įskaitant selektyvaus poveikio ciklooksigenazės 2 (COX-2) inhibitorius
Nuolat vartojant NVNU, gali susilpnėti kraujospūdį mažinantis AKF inhibitorių poveikis, be to, gali silpnėti šlapimo ir natrio išsiskyrimą skatinantis bei antihipertenzinis diuretikų poveikis.
NVNU (įskaitant COX-2 inhibitorius) ir AKF inhibitoriais sukelia adityvų kalio koncentraciją serume didinantį poveikį, todėl gali pablogėti inkstų funkcija. Paprastai toks poveikis yra laikinas. Retai gali atsirasti ūminis inkstų funkcijos nepakankamumas, ypač jei ji sutrikusi (pvz., senyviems žmonėms ar pacientams, kurių organizme trūksta skysčio, įskaitant diuretikai gydomus ligonius).
Kiti antihipertenziniai preparatai
Šie preparatai gali stiprinti kraujospūdį mažinantį enalaprilio ir hidrochlorotiazido poveikį. Jei kartu vartojama nitroglicerino, kitokių nitratų ar kraujagysles plečiančių preparatų, kraujospūdis gali dar labiau sumažėti.
Klinikinių tyrimų duomenys parodė, kad, palyginti su vieno RAAS veikiančio preparato vartojimu, dvigubas renino, angiotenzino ir aldosterono sistemos (RAAS) nuslopinimas, kai vartojamas AKF inhibitorių, angiotenzino II receptorių blokatorių ar aliskireno derinys, siejamas su dažniau pasitaikančiais nepageidaujamais reiškiniais, tokiais kaip hipotenzija, hiperkalemija ir inkstų funkcijos susilpnėjimas (įskaitant ūminį inkstų nepakankamumą) (žr. 4.3, 4.4 ir 5.1 skyrius).
4.6 Vaisingumas, nėštumo ir žindymo laikotarpis
Nėštumo laikotarpis
AKF inhibitoriai
Pirmuoju nėštumo trimestru AKF inhibitorių vartoti nerekomenduojama (žr. 4.4 skyrių). Antruoju ir trečiuoju nėštumo trimestrais jų vartoti draudžiama (žr. 4.3 ir 4.4 skyrius).
Epidemiologinių tyrimų duomenys dėl pirmuoju nėštumo trimestru vartojamų AKF inhibitorių teratogeninio poveikio nėra galutiniai, tačiau nedidelio rizikos padidėjimo atmesti negalima. Išskyrus atvejus, kai tolesnis gydymas AKF inhibitoriais yra būtinas, pastoti planuojančioms moterims juos reikia keisti kitokiais antihipertenziniais vaistiniais preparatais, kurių vartojimo nėštumo metu saugumas ištirtas. Nustačius nėštumą, AKF inhibitorių vartojimą būtina nedelsiant nutraukti ir, jei reikia, skirti kitokį tinkamą gydymą.
Žinoma, kad antruoju arba trečiuoju nėštumo trimestrais vartojami AKF inhibitoriai sukelia toksinį poveikį žmogaus vaisiui (inkstų funkcijos susilpnėjimą, oligohidramnioną, kaukolės kaulėjimo sulėtėjimą) ir naujagimiui (inkstų nepakankamumą, hipotenziją, hiperkalemiją) (žr. 5.3 skyrių).
Buvo motinai pasireiškusio oligohidramniono, galimai atspindinčio vaisiaus inkstų funkcijos susilpnėjimą, atvejų, dėl to gali pasireikšti galūnių kontraktūros, kaukolės ir veido deformacija ir hipoplazinis plaučių vystymasis.
Jeigu moteris antruoju arba trečiuoju nėštumo trimestru vartojo AKF inhibitorių, reikia ultragarsu sekti jos vaisiaus inkstų funkciją ir kaukolę.
Reikia atidžiai sekti, ar naujagimiams, kurių motinos nėštumo metu vartojo AKF inhibitorių, nepasireiškia hipotenzija (žr. 4.3 ir 4.4 skyrius).
Hidrochlorotiazidas
Apie hidrochlorotiazido vartojamą nėštumo laikotarpiu, ypač pirmąjį trimestrą, turima nedaug duomenų. Tyrimų su gyvūnais nepakanka. Hidrochlorotiazidas prasiskverbia pro placentą. Atsižvelgiant į farmakologinio veikimo mechanizmą, hidrochlorotiazido vartojimas antrą ir trečią nėštumo trimestrą gali būti pavojingas vaisiaus ir placentos kraujotakai bei sukelti tokius padarinius vaisiui ir naujagimiui, kaip gelta, sutrikusi elektrolitų pusiausvyra ir trombocitopenija.
Hidrochlorotiazido neturi būti vartojama gestacinei edemai, gestacinei hipertenzijai ar preeklampsijai gydyti, nes gali sumažėti plazmos tūris ir pablogėti placentos kraujotaka, o palankaus poveikio ligos eigai nebus.
Hidrochlorotiazido neturi būti vartojama pirminei hipertenzijai nėštumo metu gydyti, išskyrus retus atvejus, kai kitoks gydymas negalimas.
Žindymas
Enalaprilis
Sukaupta mažai farmakokinetinių duomenų, liudijančių, kad labai mažas kiekis enalaprilio patenka į motinos pieną (žr. 5.2 skyrių). Nors aptinkamos enalaprilio koncentracijos motinos piene atrodo kliniškai nereikšmingos, Enap-H 10/25 mg, Enap-HL10/12,5 mg ir Enap-HL 20/12,5 mg nerekomenduojama vartoti, žindant anksčiau laiko gimusius naujagimius bei kūdikius pirmąsias kelias savaites po gimimo, nes yra teorinė širdies ir kraujagyslių bei inkstų sutrikimų rizika, be to, klinikinė patirtis yra nepakankama. Kai žindomas vyresnis kūdikis, motina gali vartoti Enap-H 10/25 mg, Enap-HL10/12,5 mg ir Enap-HL 20/12,5 mg, jeigu toks gydymas būtinas motinai, o kūdikis stebimas dėl galimo nepageidaujamo poveikio.
Hidrochlorotiazidas
Hidrochlorotiazido nedideliais kiekiais patenka į motinos pieną. Didelėmis dozėmis vartojami tiazidai skatina intensyvią diurezę ir gali slopinti pieno gamybą. Žindymo laikotarpiu nerekomenduojama vartoti Enap-H 10/25 mg, Enap-HL10/12,5 mg ir Enap-HL 20/12,5 mg. Jeigu Enap-H 10/25 mg, Enap-HL10/12,5 mg ir Enap-HL 20/12,5 mg vartojama žindymo laikotarpiu, turi būti vartojamos kuo mažesnės vaisto dozės.
4.7 Poveikis gebėjimui vairuoti ir valdyti mechanizmus
Vairuojant ar valdant mechanizmus reikia turėti omenyje, kad kartais gali pasireikšti svaigulys ar mieguistumas (žr. 4.8 skyrių).
4.8 Nepageidaujamas poveikis
Enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio sukeliamo nepageidaujamo poveikio dažnis apibūdinamas taip:
- labai dažnas (>1/10);
- dažnas(>1/100, <1/10);
- nedažnas (>1/1 000, <1/100);
- retas (>1/10 000, <1/1,000);
- labai retas (<1/10 000;
- nežinomas (negali būti apskaičiuotas pagal turimus duomenis).
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai
Nedažni: anemija, įskaitant aplazinę bei hemolizinę.
Reti: neutropenija, hemoglobino koncentracijos kraujyje ar hematokrito rodmens sumažėjimas, trombocitopenija, agranulocitozė, kaulų čiulpų funkcijos slopinimas, leukopenija, pancitopenija, limfadenopatija, autoimuninės ligos.
Endokrininiai sutrikimai
Dažnis nežinomas: sutrikusios antidiurezinio hormono sekrecijos sindromas (SAHSS).
Metabolizmo ir mitybos sutrikimai
Dažni: hipokalemija, cholesterolio koncentracijos padidėjimas, trigliceridų koncentracijos padidėjimas, hiperurikemija.
Nedažni: hipoglikemija (žr. 4.4 skyrių), hipomagnezemija, podagra**.
Reti: gliukozės koncentracijos kraujyje padidėjimas.
Labai reti: hiperkalcemija (žr. 4.4 skyrių).
Nervų sistemos ir psichikos sutrikimai
Dažni: galvos skausmas, depresija, sinkopė, skonio pojūčio pokytis.
Nedažni: konfūzija, somnolencija, nemiga, nervingumas, parestezija, galvos sukimasis, lytinio potraukio susilpnėjimas**.
Reti: nenormalūs sapnai, miego sutrikimas, parezė (sukelta hipokalemijos).
Akių sutrikimai
Labai dažni: neryškus matomas vaizdas.
Ausų ir labirintų sutrikimai
Nedažni: spengimas ausyse.
Širdies ir kraujagyslių sutrikimai
Labai dažni: svaigulys.
Dažni: hipotenzija (ortostatinė hipotenzija), širdies ritmo sutrikimas, krūtinės angina, tachikardija.
Nedažni: veido paraudimas, palpitacija, miokardo infarktas bei smegenų kraujagyslių sutrikimas* (tokie sutrikimai galbūt yra antriniai dėl sunkios hipotenzijos didelės rizikos pacientams) (žr. 4.4 skyrių).
Reti: Reynaud sindromas.
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai
Labai dažni: kosulys.
Dažni: dispnėja.
Nedažni: rinorėja, gerklės skausmas ir užkimimas, bronchų spazmas arba astma.
Reti: plaučių infiltratai, kvėpavimo sutrikimas (įskaitant pneumonitą ir plaučių edemą), rinitas, alerginis alveolitas arba eozinofilinė pneumonija.
Virškinimo trakto sutrikimai
Labai dažni: pykinimas.
Dažni: viduriavimas, pilvo skausmas.
Nedažni: žarnų nepraeinamumas, pankreatitas, vėmimas, dispepsija, vidurių užkietėjimas, anoreksija, skrandžio dirginimas, burnos džiūvimas, pepsinė opa, pilvo pūtimas*.
Reti: stomatitas arba aftinis išopėjimas, glositas.
Labai reti: angioneurozinė žarnų edema.
Kepenų, tulžies pūslės ir latakų sutrikimai
Reti: kepenų nepakankamumas, kepenų nekrozė (gali būti mirtina), hepatitas (hepatoceliulinis arba cholestazinis), gelta (ypač tulžies pūslės akmenlige jau sergantiems ligoniams).
Odos ir poodinio audinio sutrikimai
Dažni: išbėrimas (egzantema), padidėjęs jautrumas arba angioneurozinė edema (buvo angioneurozinės veido, galūnių, lūpų, liežuvio, tikrojo balso aparato ir (arba) gerklų edemos atvejų, žr. 4.4 skyrių).
Nedažni: padidėjęs prakaitavimas, niežulys, dilgėlinė, nuplikimas.
Reti: daugiaformė eritema, Stivenso ir Džonsono sindromas, eksfoliacinis dermatitas, toksinė epidermio nekrolizė, purpura, odos raudonoji vilkligė, pūslelinė, eritrodermija.
Buvo kelių ar visų šių simptomų: karščiavimo, serozito, angito, mialgijos ar miozito, artralgijos ar artrito, teigiamo antinuklearinių antikūnų titro, pagreitėjusio eritrocitų nusėdimo, eozinofilijos bei leukocitozės, komplekso atvejų. Gali padidėti jautrumas šviesai, atsirasti išbėrimas ar kitokių odos sutrikimų.
Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai
Dažni: raumenų mėšlungis†.
Nedažni: artralgija**.
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai
Nedažni: inkstų funkcijos sutrikimas, inkstų nepakankamumas, proteinurija.
Reti: oligurija, intersticinis nefritas.
Lytinės sistemos ir krūties sutrikimai
Nedažni: impotencija.
Reti: ginekomastija.
Bendri sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai
Labai dažni: astenija.
Dažni: krūtinės skausmas, nuovargis.
Nedažni: negalavimas, karščiavimas.
Tyrimai
Dažni: hiperkalemija, kreatinino koncentracijos serume padidėjimas.
Nedažni: karbamido koncentracijos kraujyje padidėjimas, hiponatremija.
Reti: kepenų fermentų aktyvumo padidėjimas kraujyje, bilirubino koncentracijos kraujo serume padidėjimas.
* Klinikinių tyrimų metu sutrikimo dažnis buvo panašus į nustatytą placebo bei aktyvaus kontrolinio preparato vartojusių pacientų grupėje.
** Pastebėtas tik vartojant 12,5 mg ir 25 mg hidrochlorotiazido dozę.
† Raumenų mėšlungis pasireiškė dažnai, kai vartota 12,5 mg ir 25 mg hidrochlorotiazido dozė, bei nedažnai, kai vartota 6 mg dozė.
Pranešimas apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas
Svarbu pranešti apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, pastebėtas po vaistinio preparato pateikimo į rinką, nes tai leidžia nuolat stebėti vaistinio preparato naudos ir rizikos santykį. Sveikatos priežiūros specialistai turi pranešti apie bet kokias įtariamas nepageidaujamas reakcijas, užpildę interneto svetainėje http://www.vvkt.lt/ esančią formą, ir atsiųsti ją paštu Valstybinei vaistų kontrolės tarnybai prie Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerijos, Žirmūnų g. 139A, LT 09120 Vilnius, faksu 8 800 20131 arba el. paštu NepageidaujamaR@vvkt.lt.
4.9 Perdozavimas
Specifinės informacijos apie Enap-H 10 mg25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg ar Enap-HL 20 mg/12,5 mg perdozavimo gydymą nėra. Skiriamas simptominis ir palaikomasis gydymas. Būtina nutraukti Enap-H 10 mg/25 mg, Enap-HL 10 mg/12,5 mg ar Enap-HL 20 mg/12,5 mg vartojimą ir pacientą atidžiai stebėti. Siūlomos gydymo priemonės yra vėmimo sukėlimas, aktyvintosios anglies ir vidurius paleidžiančių preparatų vartojimas (jei tablečių išgerta neseniai) bei dehidratacijos, elektrolitų pusiausvyros sutrikimo ir hipotenzijos šalinimas, atsižvelgiant į numatytas procedūras.
Enalaprilio maleatas
Simptomai
Ryškiausias perdozavimo simptomas iki šiol buvo didelė hipotenzija, prasidedanti po tablečių išgėrimo praėjus maždaug šešioms valandoms, kartu pasireiškiant renino ir angiotenzino sistemos blokadai bei stuporui. Perdozavus AKF inhibitorių, gali atsirasti kraujotakos sutrikimas, elektrolitų pusiausvyros sutrikimas, inkstų nepakankamumas, hiperventiliacija, tachikardija, palpitacija, bradikardija, galvos svaigimas, nerimas bei kosulys. Išgėrus 300 mg arba 400 mg enalaprilio dozę, enalaprilato koncentracija kraujo serume buvo atitinkamai 100 kartų ir 200 kartų didesnė už koncentraciją, atsirandančią išgėrus gydomąją dozę.
Gydymas
Preparato perdozavus, rekomenduojama į veną infuzuoti izotoninio natrio chlorido tirpalo. Jei pasireiškia hipotenzija, pacientą būtina paguldyti taip, kaip guldoma ištikus šokui. Jei yra galimybė, gali būti naudinga infuzuoti angiotenzino II ir (arba) į veną leisti katecholaminų. Jei tablečių išgerta neseniai, būtina imtis priemonių enalaprilio maleatui šalinti iš virškinimo trakto, pvz., sukelti vėmimą, plauti skrandį, skirti absorbentų bei natrio sulfato. Iš sisteminės kraujotakos enalaprilatą galima pašalinti hemodialize (žr. 4.4 skyrių). Jei pasireiškia į gydymą nereaguojanti bradikardija, reikia naudoti širdies stimuliatorių. Būtina nuolat sekti gyvybinius požymius, matuoti elektrolitų bei kreatinino koncentraciją kraujyje.
Hidrochlorotiazidas
Simptomai
Dažniausiai atsiranda dėl didelės diurezės pasireiškiančio elektrolitų (hipokalemija, hipochloremija, hiponatremija) bei skysčių stygiaus sukeltų požymių bei simptomų. Jei kartu vartojama širdį veikiančių glikozidų, hipokalemija gali skatinti širdies ritmo sutrikimo atsiradimą.
5. FARMAKOLOGINĖS SAVYBĖS
5.1 Farmakodinaminės savybės
Farmakoterapinė grupė – AKF inhibitoriai kartu su diuretikais, ATC kodas – C09BA02
Enalaprilis
Enalaprilis yra angiotenziną konvertuojančio fermento (AKF) inhibitorius, organizme greitai metabolizuojamas į enalaprilatą, kuris stipriai slopina AKF.
Svarbiausas poveikis, pasireiškiantis dėl AKF slopinimo, yra angiotenzino II ir aldosterono koncentracijos kraujyje sumažėjimas, audinių angiotenzino II aktyvumo sumažėjimas, renino išskyrimo padidėjimas, kraujagyslių tonusą mažinančios kalikreino ir kininų sistemos stimuliacija, simpatinės nervų sistemos slopinimas, prostaglandinų koncentracijos ir atpalaiduojančio faktoriaus išsiskyrimo iš kraujagyslių endotelio padidėjimas.
Antihipertenzinis ir hemodinaminis enalaprilio poveikis pacientams, kurių kraujospūdis padidėjęs, pasireiškia dėl pasipriešinimo kraujagyslių išsiplėtimo ir bendro periferinio pasipriešinimo sumažėjimo. Dėl to palaipsniui mažėja kraujospūdis. Širdies susitraukimų dažnis ir išstumiamo kraujo tūris paprastai nekinta. Enalaprilis mažina širdies prieškrūvį ir pokrūvį, todėl lengvina skilvelių darbą, mažina jų hipertrofiją ir kolageno daugėjimą, saugo miokardo ląsteles nuo pažeidimo. Suretėjus širdies susitraukimams ir palengvėjus jos darbui (jeigu yra stazinis širdies nepakankamumas), gerėja vainikinių kraujagyslių kraujotaka, mažėja deguonies suvartojimas miokardo ląstelėse, todėl mažėja širdies jautrumas išemijai ir pavojingos skilvelinės aritmijos dažnis.
Stipriausias enalaprilio poveikis būna po 6 ‑ 8 valandų, poveikis paprastai trunka daugiausia 24 valandas, todėl šio vaistinio preparato galima vartoti 1 ‑ 2 kartus per parą.
Hidrochlorotiazidas
Hidrochlorotiazidas yra ištirtas tiazidų grupės diuretikas. Tiazidiniai diuretikai slopina elektrolitų reabsorbciją inkstų kanalėliuose, todėl daugiau išskiriama vandens, natrio ir chlorido. Dėl diurezinio hidrochlorotiazido poveikio mažėja plazmos tūris, didėja renino aktyvumas plazmoje, aldosterono sekrecija, dėl to su šlapimu išsiskiria daugiau kalio ir vandenilio karbonatų, o kalio koncentracija serume mažėja. Antihipertenzinį hidrochlorotiazido poveikį sukelia ir diurezinis, ir tiesioginis kraujagysles veikiantis (kraujagyslių pasipriešinimą mažinantis) poveikis.
Enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio poveikis
Veikimo mechanizmas
Pradėjus vartoti hidrochlorotiazido, daugiau išskiriama vandens ir druskos, sumažėja cirkuliuojančio skysčio tūris, todėl sumažėja širdies išstumiamo kraujo tūris ir kraujospūdis.
Sumažėjus natrio koncentracijai ir kraujo tūriui, suaktyvėja renino, angiotenzino ir aldosterono sistema. Dėl to padidėjusi angiotenzino II koncentracija iš dalies apriboja kraujospūdžio mažėjimą. Ilgiau vartojamo hidrochlorotiazido kraujospūdį mažinantį poveikį lemia periferinio kraujagyslių pasipriešinimo sumažėjimas (jis pasidaro mažesnis už buvusį prieš preparato vartojimą).
Farmakodinaminis poveikis
Suaktyvėjus renino, angiotenzino ir aldosterono sistemai, pakinta elektrolitų, šlapimo rūgšties, gliukozės ir lipidų koncentracija plazmoje bei dėl to iš dalies neutralizuojamas antihipertenzinis poveikis. Tiazidai veiksmingai mažina kraujospūdį, tačiau neveikia širdies ir kraujagyslių sistemos struktūros pokyčių. Nors šie preparatai mažina insulto riziką, tačiau neapsaugo nuo kairiojo širdies skilvelio hipertrofijos ir išeminės širdies ligos. Kai kurių tyrimų duomenimis, tiazidiniai diuretikai gali net pabloginti skilvelių diastolinę funkciją, pasunkinti miokardo išemiją bei padidinti staigios kardialinės mirties dažnį.
Antihipertenzinį enalaprilio poveikį lemia renino, angiotenzino ir aldosterono sistemos (t.y. angiotenzino II gamybos ir poveikio) slopinimas. Be to, preparatas mažina aldosterono sekreciją, stiprina bradikinino poveikį, didina prostaglandinų išsiskyrimą. Dėl to enalaprilis dažnai pats skatina diurezę, todėl gali stiprinti hidrochlorotiazido poveikį.
Enalaprilis mažina širdies prieškrūvį ir pokrūvį, todėl lengvėja skilvelių darbas, mažėja jų hipertrofija ir kolageno daugėjimas, saugoma nuo miokardo ląstelių pažeidimo. Suretėjus širdies susitraukimams ir palengvėjus jos darbui (jeigu yra stazinis širdies nepakankamumas), pagerėja vainikinė kraujotaka, miokardo ląstelės sunaudoja mažiau deguonies, sumažėja širdies jautrumas išeminiam pažeidimui, rečiau prasideda pavojinga skilvelinė aritmija. Be to, enalaprilis palankiai veikia hipertenzija ir lėtinėmis širdies ir kraujagyslių sistemos ligomis sergančių pacientų smegenų kraujotaką. Šis preparatas saugo nuo glomerulų mezangiumo pažeidimo ir glomerulų sklerozės, gerina inkstų funkciją, lėtina lėtinių inkstų ligų progresavimą, net ir tiems pacientams, kurie dar neserga hipertenzija.
Antihipertenzinis AKF inhibitorių poveikis būna stipresnis, jei yra hiponatremija, hipovolemija ar padidėjusi renino koncentracija serume, o diuretikų poveikis nuo renino koncentracijos serume nepriklauso, todėl kartu vartojamų enalaprilio ir hidrochlorotiazido antihipertenzinis poveikis tampa suminis. Be to, enalaprilis nutraukia arba silpnina diuretikų poveikį metabolizmui bei palankiai veikia širdies ir kraujagyslių sistemos struktūros pokyčius.
AKF inhibitoriaus ir hidrochlorotiazido derinį tinka vartoti tuo atveju, kai atskirai vartojamos šios veikliosios medžiagos yra nepakankamai veiksmingos. Gydymas šiuo deriniu lemia mažesnės enalaprilio ir hidrochlorotiazido dozės geresnį gydomąjį ir silpnesnį nepageidaujamą poveikį.
Antihipertenzinis vienos enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio dozės poveikis paprastai trunka ilgiau 24 valandas.
Dviem dideliais atsitiktinės atrankos, kontroliuojamais tyrimais (ONTARGET (angl. „ONgoing Telmisartan Alone and in combination with Ramipril Global Endpoint Trial“) ir VA NEPHRON-D (angl. „The Veterans Affairs Nephropathy in Diabetes“)) buvo ištirtas AKF inhibitoriaus ir angiotenzino II receptorių blokatoriaus derinio vartojimas.
ONTARGET tyrime dalyvavo pacientai, kurių anamnezėje buvo širdies ir kraujagyslių ar smegenų kraujagyslių liga arba 2 tipo cukrinis diabetas ir susijusi akivaizdi organų-taikinių pažaida. VA NEPHRON-D tyrimas buvo atliekamas su pacientais, sergančiais 2 tipo cukriniu diabetu ir diabetine nefropatija.
Šie tyrimai neparodė reikšmingo teigiamo poveikio inkstų ir (arba) širdies ir kraujagyslių ligų baigtims ir mirštamumui, bet, palyginti su monoterapija, buvo pastebėta didesnė hiperkalemijos, ūminio inkstų pažeidimo ir (arba) hipotenzijos rizika. Atsižvelgiant į panašias farmakodinamines savybes, šie rezultatai taip pat galioja kitiems AKF inhibitoriams ir angiotenzino II receptorių blokatoriams.
Todėl pacientams, sergantiems diabetine nefropatija, negalima kartu vartoti AKF inhibitorių ir angiotenzino II receptorių blokatorių.
ALTITUDE (angl. „Aliskiren Trial in Type 2 Diabetes Using Cardiovascular and Renal Disease Endpoints“) tyrimu buvo siekiama ištirti, ar būtų naudingas aliskireno įtraukimas į standartinį pacientų, sergančių 2 tipo cukriniu diabetu ir lėtine inkstų liga, širdies ir kraujagyslių liga arba abiem ligomis, gydymą AKF inhibitoriumi arba angiotenzino II receptorių blokatoriumi. Tyrimas buvo nutrauktas pirma laiko, nes padidėjo nepageidaujamų baigčių rizika. Mirčių nuo širdies ir kraujagyslių ligų ir insulto atvejų skaičius aliskireno grupėje buvo didesnis nei placebo grupėje, o nepageidaujami reiškiniai ir sunkūs nepageidaujami reiškiniai (hiperkalemija, hipotenzija ir inkstų funkcijos sutrikimai) aliskireno grupėje taip pat pasireiškė dažniau nei placebo grupėje.
5.2 Farmakokinetinės savybės
Enalaprilis
Absorbcija
Išgertas enalaprilis greitai absorbuojamas, didžiausia jo koncentracija serume atsiranda per valandą. Remiantis išsiskyrimu su šlapimu nustatyta, kad išgėrus enalaprilio tablečių absorbuojama maždaug 60% enalaprilio. Virškinimo trakte esantis maistas įtakos enalaprilio absorbcijai neturi.
Absorbuotas išgertas enalaprilis greitai ir plačiai hidrolizuojamas iki enalaprilato, kuris yra stiprus angiotenziną konvertuojančio fermento inhibitorius. Didžiausia enalaprilato koncentracija serume būna po enalaprilio tablečių išgėrimo praėjus maždaug 4 valandoms. Geriant kartotines enalaprilio dozes, efektyvusis pusinio enalaprilato kaupimosi laikas yra 11 valandų. Žmonių, kurių inkstų funkcija normali, organizme pusiausvyrinė enalaprilato koncentracija nusistovi po 4 gydymo dienų.
Pasiskirstymas
Kai koncentracija terapinė, prie žmogaus plazmos baltymų jungiasi mažiau kaip 60% enalaprilato.
Biotransformacija
Duomenų apie kitokį reikšmingą enalaprilio metabolizmą, išskyrus virtimą enalaprilatu, nėra.
Eliminacija
Daugiausia enalaprilato išsiskiria pro inkstus. Šlapime daugiausia būna enalaprilato (maždaug 40% dozės) bei nepakitusio enalaprilio (maždaug 20%).
Inkstų funkcijos sutrikimas
Pacientų, sergančių inkstų nepakankamumu, organizme enalaprilio bei enalaprilato ekspozicija padidėja. Jei inkstų nepakankamumas yra lengvas ar vidutinio sunkumo (kreatinino klirensas yra 40 ‑ 60 ml/min.), vartojant 5 mg enalaprilio vieną kartą per parą, nusistovėjus pusiausvyrinei koncentracijai enalaprilato AUC buvo maždaug dvigubai didesnis nei pacientų, kurių inkstų funkcija buvo normali, organizme. Jei inkstų funkcijos sutrikimas sunkus (kreatinino klirensas ≤30 ml/min.), AUC padidėja maždaug 8 kartus. Jeigu yra sunkus inkstų nepakankamumas, vartojant kartotines enalaprilio maleato dozes, efektyviosios pusinės enalaprilato eliminacijos laikas, bei laikas, per kurį nusistovi pusiausvyrinė koncentracija, pailgėja (žr. 4.2 skyrių). Enalaprilatą iš sisteminės kraujotakos galima pašalinti dialize. Dializės metu klirensas yra 62 ml/min.
Žindymas
Vidutinė aukščiausia enalaprilio koncentracija penkių pagimdžiusių moterų piene buvo 1,7 mikrogramai/l (nuo 0,54 iki 5,9 mikrogramų/l) praėjus nuo 4 iki 6 valandų po vienkartinės geriamosios 20 mg vaisto dozės pavartojimo. Vidutinė aukščiausia enalaprilato koncentracija piene buvo 1,7 mikrogramai/l (nuo 1,2 iki 2,3 mikrogramų/l); didžiausi kiekiai buvo stebimi skirtingais laiko intervalais 24 valandų periode. Aukščiausių koncentracijų piene duomenimis, tik motinos pienu maitinamo kūdikio maksimali gaunama vaisto dozė būtų lygi apie 0,16 proc. motinos gaunamos pagal svorį parinktos dozės. Moters, 11 mėnesių kasdien gėrusių po 10 mg per parą enalaprilio, aukščiausia vaisto koncentracija piene buvo 2 mikrogramai /l praėjus 4 valandoms po vaisto pavartojimo, o enalaprilato koncentracija piene buvo 0,75 mikrogramai /l praėjus 9 valandoms po vaisto pavartojimo. Bendras enalaprilio ir enalaprilato kiekis, išmatuotas piene per 24 valandas buvo atitinkamai 1,44 mikrogramai/l ir 0,63 mikrogramai/l. Enalaprilato kiekis piene buvo nebeaptinkamas (<0,2 mikrogramai /l) praėjus 4 valandoms po vienkartinės 5 mg enalaprilio dozės vienai motinai ir po 10 mg dozės dviem motinoms.
Hidrochlorotiazidas
Absorbcija
Išgerto hidrochlorotiazido absorbcija iš virškinimo trakto yra palyginti greita, jo absorbuojama 70%, o jei kartu valgoma - absorbcija padidėja 10%. Jei preparato geriama nevalgius, vidutinis pusinės eliminacijos laikas yra 5 ‑ 15 valandų.
Pasiskirstymas
Pasiskirstymo tūris yra maždaug 3 l/kg kūno svorio. Maždaug 40% hidrochlorotiazido susijungia su plazmos baltymais. Jo kaupiasi eritrocituose, tačiau kokiu būdu, nežinoma.
Biotransformacija
Hidrochlorotiazidas organizme nemetabolizuojamas ir greitai išsiskiria pro inkstus. Per pirmas 24 valandas su šlapimu išsiskiria mažiausiai 61% išgertos dozės nepakitusio preparato pavidalu.
Eliminacija
Ekskrecija vyksta sekrecijos į inkstų kanalėlius būdu. Hidrochlorotiazido inkstų klirensas sveikų ir hipertenzija sergančių žmonių organizme yra maždaug 5,58 ml/sek (335 ml/min.), pusinės eliminacijos iš plazmos laikas yra maždaug 2,5 valandos, pusinės eliminacijos laikas - 5,6 ‑ 14,8 valandos.
Hidrochlorotiazidas prasiskverbia per placentą, neprasiskverbia per hematoencefalinį barjerą, išsiskiria į motinos pieną.
Enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinys
Kartu vartojamas enalaprilis bei hidrochlorotiazidas vienas kito farmakokinetikos klinikai reikšmingai neveikia.
Senyvų žmonių organizme hidrochlorotiazidas neturi įtakos enalaprilio farmakokinetikai, tačiau didina enalaprilato koncentraciją serume. Manoma, kad taip atsitinka dėl glomerulų filtracijos sumažėjimo, kuris atsiranda dėl hidrochlorotiazido poveikio, arba enalaprilato ir hidrochlorotiazido konkurencijos dėl sekrecijos į inkstų kanalėlius.
5.3 Ikiklinikinių saugumo tyrimų duomenys
Su pelėmis ir žiurkėmis atlikti toksinio poveikio tyrimai parodė, kad enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio ūminis toksinis poveikis yra mažesnis už atskirai vartojamo enalaprilio. Išgerto šio derinio (santykis 1:2,5) LD50 pelėms ir žiurkėms viršijo 5 g/kg kūno svorio. Ilgalaikis šio derinio vartojimas sukėlė inkstų funkcijos pokyčių ir morfologinių virškinimo trakto pažeidimų.
Įprastinių enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio poveikio žiurkių ir triušių dauginimuisi tyrimų neatlikta. Atskirai vartojamų enalaprilio ir hidrochlorotiazido poveikio dauginimuisi tyrimai parodė, kad abi medžiagos sukelia toksinį poveikį vaisiui, todėl manoma, kad jų deriniu gydyti nėščią moterį, sergančią hipertenzija, draudžiama.
Enalaprilio ir hidrochlorotiazido derinio mutageninio poveikio nenustatyta. Atskirai vartojami enalaprilis ir hidrochlorotiazidas kancerogeninio poveikio nesukelia, todėl panašių rezultatų reikėtų tikėtis ir jų vartojant kartu.
6. FARMACINĖ INFORMACIJA
6.1 Pagalbinių medžiagų sąrašas
Enap-H 10 mg/25 mg tabletės
Laktozė monohidratas
Chinolino geltonasis (E104)
Kukurūzų krakmolas
Pregelifikuotas krakmolas
Talkas (E553b)
Natrio vandenilio karbonatas
Magnio stearatas (E572)
6.2 Nesuderinamumas
Duomenys nebūtini
6.3 Tinkamumo laikas
Enap-H 10 mg/25 mg: 5 metai.
6.4 Specialios laikymo sąlygos
Laikyti gamintojo pakuotėje, kad preparatas būtų apsaugotas nuo drėgmės.
6.5 Pakuotė ir jos turinys
Al folija, Al/poliamido/PVC folijos lizdinė plokštelė.
Enap-H 10 mg/25 mg tabletės: pakuotė, kurioje yra 20 30, 60 arba 90 tablečių
Gali būti tiekiamos ne visų dydžių pakuotės.
6.6 Specialūs reikalavimai atliekoms tvarkyti
Specialių reikalavimų nėra.
Populiariausios ligos
Rekomenduojamos gydymo įstaigos
-
+185-24+161
-
+44-7+37
-
+20-4+16
-
+15-6+9
-
+9-5+4
- Daugiau gydymo įstaigų
Anekdotai
-
Daktare, o ar aš gyvensiu?
- O argi verta? - Daugiau anekdotų
Dienos Klausimas
Ar žinote naujos formos, kuri vartojama kartą per mėnesį, vitamino D pavadinimą