Ibandrono rūgštis, 150mg, plėvele dengtos tabletės
Vartojimas: vartoti per burną
Registratorius: Alvogen IPCo S.a.r.l., Liuksemburgas
Receptinis: Receptinis
Sudedamosios medžiagos: Ibandrono rūgštis
1. Kas yra BAXOGAR ir kam jis vartojamas
BAXOGAR priklauso vaistų grupei, vadinamai bisfosfonatais. Jo sudėtyje yra veikliosios medžiagos ibandrono rūgšties.
BAXOGAR gali panaikinti kaulų retėjimą sustabdydama kaulinio audinio nykimą ir didindama kaulų masę daugumai moterų, kurios vartoja šį vaistą, net jeigu jos ir negalės pastebėti ar pajusti skirtumo. BAXOGAR gali sumažinti kaulų lūžių riziką. Įrodyta, kad vaistas sumažina stuburo slankstelių, bet ne šlaunikaulio, lūžių riziką.
BAXOGAR skiriama osteoporozės po menopauzės gydymui, kai kaulų lūžių rizika yra padidėjusi. Osteoporozė yra kaulų išretėjimas ir susilpnėjimas. Šis sutrikimas būdingas moterims po menopauzės. Menopauzės metu moters kiaušidės nustoja gaminti moteriškąjį lytinį hormoną estrogeną, kuris padeda išlaikyti jos skeletą sveiką.
Kuo anksčiau moteriai prasideda menopauzė, tuo didesnė osteoporozės pažeistų kaulų lūžių rizika. Kiti veiksniai, kurie gali didinti kaulų lūžių riziką, yra:
- nepakankamas kalcio ir vitamino D kiekis maiste;
- rūkymas ar per gausus alkoholio vartojimas;
- vaikščiojimo ar kitų kūno svorį palaikančių pratimų stoka;
- buvusi osteoporozė kraujo giminaičiams.
Sveikas gyvenimo būdas taip pat padės padidinti Jūsų gydymo naudą. Vadinasi, reikia:
- valgyti subalansuotą maistą, kuriame gausu kalcio ir vitamino D;
- vaikščioti ar daryti kitus kūno svorį reguliuojančius pratimus;
- nerūkyti ir negerti per daug alkoholio.
2. Kas žinotina prieš vartojant BAXOGAR
BAXOGAR vartoti negalima:
- jeigu yra alergija ibandrono rūgščiai arba bet kuriai pagalbinei šio vaisto medžiagai (jos išvardytos žr. 6 skyriuje);
- jeigu Jums yra tam tikrų stemplės (burną su skrandžiu jungiančio organo) veiklos sutrikimų, tokių, kaip jos susiaurėjimas ar rijimo sunkumai;
- jeigu Jūs negalite kartais bent vieną valandą (60 minučių) pastovėti ar tiesiai pasėdėti;
- jeigu Jūsų kraujyje yra ar anksčiau buvo maža kalcio koncentracija. Pasitarkite su savo gydytoju.
Įspėjimai ir atsargumo priemonės
Kai kurie žmonės turi ypač atsargiai vartoti BAXOGAR. Pasitarkite su gydytoju, prieš pradėdami vartoti BAXOGAR:
- jeigu Jums yra bet kokių mineralinių medžiagų metabolizmo sutrikimų (tokių, kaip vitamino D stoka);
- jeigu neveikia normaliai Jūsų inkstai;
- jeigu Jums yra kokių nors rijimo ar virškinimo problemų;
- jeigu yra gydomi Jūsų dantys ar reikės daryti odontologinę operaciją, pasakykite savo odontologui, jog esate gydomas BAXOGAR.
Gali pasireikšti stemplės (burną su skrandžiu jungiančio organo) dirginimas, uždegimas ar išopėjimas, dažnai susijęs su tokiais simptomais, kaip stiprus skausmas krūtinėje, stiprus skausmas nurijus maistą ir/ ar gėrimą, stiprus pykinimas ar vėmimas, ypač jeigu Jūs neužgeriate tabletės pilna stikline vandens ir/ ar atsigulate valandos laikotarpyje po BAXOGAR suvartojimo. Jeigu Jums atsiranda minėtų simptomų, nedelsiant pasikalbėkite su savo gydytoju (žr. 3 skyrių).
Vaikams ir paaugliams
Neduokite BAXOGAR jaunesniems nei 18 metų vaikams ir paaugliams.
Kiti vaistai ir BAXOGAR
Jeigu vartojate arba neseniai vartojote kitų vaistų, arba dėl to nesate tikri, pasakykite gydytojui arba vaistininkui. Ypač svarbu pasakyti apie:
- papildus, kuriuose yra kalcio, magnio, geležies arba aliuminio, nes jie gali daryti įtaką BAXOGAR poveikiui;
- Acetilsalicilo rūgštį ir kitus nesteroidinius vaistus nuo uždegimo (NVNU) (įskaitant ibuprofeną, diklofenaką ir naprokseną), kadangi jie gali dirginti skrandį ir žarnyną. Bisfosfonatai (tokie, kaip BAXOGAR) gali irgi taip daryti. Taigi, būkite ypač atsargus, jeigu gydymo BAXOGAR metu vartojate skausmą malšinančių preparatų ar vaistų nuo uždegimo.
Kas mėnesį išgėrę savo BAXOGAR tabletę, palaukite bent 1 valandą ir tik po to vartokite bet kokių kitų vaistų, įskaitant tabletes nuo skrandžio veiklos sutrikimo ar vaistus, kalcio papildus ar vitaminus.
BAXOGAR vartojimas su maistu ir gėrimais
Nevartokite BAXOGAR kartu su maistu. Vartojamas kartu su maistu BAXOGAR yra mažiau veiksmingas.
Galima gerti vandens, bet ne kitų gėrimų (žr. 3 skyrių Kaip vartoti BAXOGAR).
Nėštumas ir žindymo laikotarpis
Nevartokite BAXOGAR, jeigu esate nėščia ar žindote kūdikį. Jeigu esate žindyvė, Jums gali tekti nutraukti žindymą, kad būtų galima vartoti BAXOGAR.
Prieš vartodama šį vaistą, pasitarkite su gydytoju ar vaistininku.
Vairavimas ir mechanizmų valdymas
Jūs galite vairuoti ir valdyti mechanizmus, nes manoma, kad BAXOGAR gebėjimo vairuoti ir valdyti mechanizmus neveikia arba veikia nereikšmingai..
BAXOGAR sudėtyje yra laktozės
Jeigu gydytojas Jums yra sakęs, kad netoleruojate ar nevirškinate kokių nors rūšių cukraus (pvz., jeigu Jums yra galaktozės netolerancija, Lapp laktazės stoka arba gliukozės-galaktozės absorbcijos sutrikimas), prieš pradėdami vartoti šį vaistą pasitarkite su savo gydytoju.
3. Kaip vartoti BAXOGAR
Visada vartokite šį vaistą tiksliai taip, kaip nurodė gydytojas. Jeigu abejojate, kreipkitės į gydytoją arba vaistininką
Įprasta BAXOGAR dozė yra viena tabletė kartą per mėnesį.
Jūsų tabletės vartojimas kas mėnesį
Svarbu tiksliai laikytis šių nurodymų. Jie yra skirti padėti BAXOGAR tabletei greitai patekti į Jūsų skrandį, taigi sumažinti tikimybę sukelti dirginimą.
- Gerkite po vieną BAXOGAR 150 mg tabletę kartą per mėnesį.
- Pasirinkite tokią mėnesio dieną, kurią būtų lengva prisiminti. Savo BAXOGAR tabletei išgerti pasirinkite arba tą pačią datą (pvz., kiekvieno mėnesio 1-ąją dieną) arba tą pačią mėnesio dieną (pvz., pirmąjį kiekvieno mėnesio sekmadienį). Pasirinkite datą, kuri geriausiai dera prie Jūsų seniai nusistovėjusios tvarkos.
- Savo BAXOGAR tabletę vartokite praėjus bent 6 valandoms, kai Jūs paskutinį kartą ką nors valgėte ar gėrėte, išskyrus vandenį.
- Nurykite savo BAXOGAR g tabletę
- ryte tik atsikėlę ir
- nieko nevalgę ir negėrę (skrandis turi būti tuščias).
- Nurykite savo tabletę užsigeriant pilna stikline vandens (bent 180 ml).
Tabletės neužsigerkite vandeniu, kuriame yra daug kalcio, vaisių sultimis ar bet kokiu kitu gėrimu. Jeigu manote, kad vandentiekio vandenyje yra daug kalcio (kietas vanduo), patartina užsigerti mažos mineralizacijos buteliuose išpilstytu vandeniu.
- Nurykite savo tabletę sveiką – jos nekramtykite, nesmulkinkite ir neleiskite jai ištirpti Jūsų burnoje.
- Kitą valandą (60 minučių) po savo tabletės išgėrimo:
- nesigulkite; jeigu Jūs nepasiliksite vertikalioje padėtyje (stovintis ar sėdintis), dalis vaisto gali nutekėti atgal į stemplę;
- nieko nevalgykite;
- nieko negerkite (išskyrus vandenį, jei reikia);
- nevartokite jokių kitų vaistų.
- Po to, kai pralaukėte valandą, Jūs galite pirmą kartą tą dieną pavalgyti ir atsigerti. Pavalgę galite atsigulti, jei norite, ir vartoti bet kokių kitų Jums reikalingų vaistų.
Savo tabletės negerkite eidami miegoti ar prieš atsikėlimą iš lovos.
BAXOGAR vartojimo tęsimas
Svarbu vartoti BAXOGAR kas mėnesį tiek laiko, kiek Jums paskiria Jūsų gydytojas. BAXOGAR gali gydyti osteoporozę tik tol, kol tęsite jo vartojimą.
Ką daryti pavartojus per didelę BAXOGAR dozę?
Jei per apsirikimą išgėrėte daugiau nei vieną tabletę, išgerkite pilną stiklinę pieno ir nedelsiant kreipkitės į savo gydytoją.
Nemėginkite sau sukelti vėmimo ir negulkite – tai gali būti priežastis BAXOGAR dirginti jūsų stemplę dirginti stemplę.
Pamiršus pavartoti BAXOGAR
Pamiršus išgerti savo tabletę pasirinktos dienos rytą, negalima gerti tabletės tą dieną vėliau. Vietoj to, pažiūrėkite į kalendorių, kada pagal planą reikės gerti kitą dozę:
Jeigu iki kitos dozės pagal planą liko tik nuo 1 iki 7 parų…
Palaukite, kol ateis laikas gerti tabletę ir išgerkite ją kaip įprasta; vėliau vėl vartokite po vieną tabletę per mėnesį numatytomis dienomis, kurias Jūs pažymėjote savo kalendoriuje.
Jeigu iki kitos dozės pagal planą liko daugiau kaip 7 paros…
Išgerkite tabletę kitos dienos ryte po to, kai prisiminėte. Po to tęskite vartojimą po vieną tabletę per mėnesį numatytomis dienomis, kurias Jūs pažymėjote savo kalendoriuje.
Niekada negerkite dviejų BAXOGAR tablečių tą pačią savaitę.
4. Galimas šalutinis poveikis
Šis vaistas, kaip ir visi kiti, gali sukelti šalutinį poveikį, nors jis pasireiškia ne visiems žmonėms.
Jeigu pastebėjote bet kurį iš šių šalutinių poveikių, nedelsdami pasakykite slaugytojui arba gydytojui, nes Jums gali reikėti skubios medicininės pagalbos:
Dažni (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 10 pacientų):
- į gripą panašūs simptomai, tokie kaip karščiavimas, drebulys ir šaltkrėtis, diskomforto jausmas, kaulų, raumenų ir sąnarių skausmas. Jeigu bet kuris iš poveikių tampa varginantis arba tęsiasi ilgiau negu keletą parų, pasitarkite su slaugytoju ar gydytoju;
- išbėrimas. Gali būti, kad Jums pasireiškė alerginė reakcija į vaistą.
Nedažni (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 100 pacientų):
- stiprus skausmas krūtinėje, stiprus skausmas nurijus maisto ar gėrimo, stiprus pykinimas arba vėmimas, pasunkėjęs rijimas. Jums gali atsirasti stiprus stemplės uždegimas, galimai su stemplės žaizdomis arba susiaurėjimu.
Reti (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 1000 pacientų):
- niežėjimas, veido, lūpų, liežuvio ar gerklės patinimas, sunkinantis kvėpavimą;
- užsitęsęs akių skausmas ir uždegimas;
- naujai atsiradęs skausmas, silpnumas ar nemalonus pojūtis šlaunies, klubo ar kirkšnies srityje. Tai gali būti ankstyvieji galimo neįprasto šlaunikaulio lūžio požymiai.
Labai reti (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 10000 pacientų):
- skausmas ar žaizda burnoje ar žandikaulyje. Tai gali būti ankstyvieji sunkios žandikaulio ligos (nekrozės (žuvusio kaulinio audinio) žandikaulyje požymiai);
- sunkios, galinčios sukelti grėsmę gyvybei, alerginės reakcijos (pasunkėjęs kvėpavimas, svaigulys arba sąmonės netekimas, niežulys, odos bėrimas ir veido patinimas).
Kiti galimi šalutiniai poveikiai
Dažni (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 10 pacientų):
- galvos skausmas;
- rėmuo, nemalonus jausmas ryjant, skrandžio ar pilvo skausmas (gali būti dėl skrandžio uždegimo), nevirškinimas, pykinimas, viduriavimas (laisvi viduriai);
- raumenų mėšlungis, sąnarių ir galūnių sustingimas.
Nedažni (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 100 pacientų):
- svaigulys;
- pilvo pūtimas (gausus dujų išėjimas);
- nugaros skausmas;
- nuovargis ir išsekimas.
Reti (gali pasireikšti ne dažniau kaip 1 iš 1000 pacientų):
- dvylikapirštės žarnos uždegimas (pirmojo žarnos segmento), kuris sukelia skrandžio skausmą;
- dilgėlinė.
Pranešimas apie šalutinį poveikį
Jeigu pasireiškė šalutinis poveikis, įskaitant šiame lapelyje nenurodytą, pasakykite gydytojui ar vaistininkui. Apie šalutinį poveikį taip pat galite pranešti tiesiogiai, užpildę interneto svetainėje www.vvkt.lt esančią formą, paštu Valstybinei vaistų kontrolės tarnybai prie Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerijos, Žirmūnų g. 139A, LT 09120 Vilnius, tel: 8 800 73568, faksu 8 800 20131 arba el. paštu NepageidaujamaR@vvkt.lt. Pranešdami apie šalutinį poveikį galite mums padėti gauti daugiau informacijos apie šio vaisto saugumą.
5. Kaip laikyti BAXOGAR
Šį vaistą laikykite vaikams nepastebimoje ir nepasiekiamoje vietoje.
Šiam vaistiniam preparatui specialių laikymo sąlygų nereikia.
Ant kartono dėžutės ir lizdinės plokštelės po „Tinka iki/EXP“ nurodytam tinkamumo laikui pasibaigus, šio vaisto vartoti negalima. Vaistas tinkamas vartoti iki paskutinės nurodyto mėnesio dienos.
Vaistų negalima išmesti į kanalizaciją arba su buitinėmis atliekomis. Kaip išmesti nereikalingus vaistus, klauskite gydytojo ar vaistininko. Šios priemonės padės apsaugoti aplinką.
6. Pakuotės turinys ir kita informacija
BAXOGAR sudėtis
- Veiklioji medžiaga yra ibandrono rūgštis. Kiekvienoje tabletėje yra 150 mg ibandrono rūgšties (natrio druskos monohidrato pavidalu).
- Pagalbinės medžiagos:
Tabletės branduolys. Povidonas, mikrokristalinė celiuliozė, pregelifikuotas kukurūzų krakmolas, krospovidonas, bevandenis koloidinis silicio dioksidas, glicerolio dibehenatas.
Tabletės plėvelė. Opadry OY-LS-28908 (II baltasis). Jo sudėtis: hipromeliozė, laktozė monohidratas, titano dioksidas (E171), makrogolis 4000.
BAXOGAR išvaizda ir kiekis pakuotėje
BAXOGAR 150 mg plėvele dengtos tabletės yra baltos, apskritos, abipus išgaubtos.
BAXOGAR 150 mg plėvele dengtos tabletės yra tiekiamos kartono dėžutėmis, kurių kiekvienoje PA/aliuminio/PVC-aliuminio folijos lizdinėje plokštelėje (aliuminio-aliuminio lizdinėje plokštelėje) yra 1 ar 3 tabletės ir pakuotės lapelis.
Tarptautinis pavadinimas | Ibandrono rūgštis |
Vaisto stiprumas | 150mg |
Vaisto forma | plėvele dengtos tabletės |
Grupė | Vaistinis preparatas |
Pogrupis | Cheminis vaistas |
Vartojimas | vartoti per burną |
Registracijos numeris | LT/1/10/2233 |
Registratorius | Alvogen IPCo S.a.r.l., Liuksemburgas |
Receptinis | Receptinis |
Vaistas registruotas | 2010.11.24 |
Vaistas perregistruotas |
1. VAISTINIO PREPARATO PAVADINIMAS
BAXOGAR 150 mg plėvele dengtos tabletės
2. KOKYBINĖ IR KIEKYBINĖ SUDĖTIS
Kiekvienoje plėvele dengtoje tabletėje yra 150 mg ibandrono rūgšties (natrio druskos monohidrato pavidalu).
Pagalbinės medžiagos, kurių poveikis žinomas:
Sudėtyje yra 2,7 mg laktozės monohidrato (atitinka 2,56 mg bevandenės laktozės).
Visos pagalbinės medžiagos išvardytos 6.1 skyriuje.
3. FARMACINĖ FORMA
Plėvele dengta tabletė
Tabletės yra baltos, apskritos, abipus išgaubtos.
4. KLINIKINĖ INFORMACIJA
4.1 Terapinės indikacijos
Moterų po menopauzės, kurioms padidėjusi kaulų lūžių rizika, osteoporozės gydymas (žr. 5.1 skyrių).
Įrodytas veiksmingumas mažinant stuburo slankstelių lūžių riziką; veiksmingumas mažinant šlaunikaulio kaklelio lūžių riziką nenustatytas.
4.2 Dozavimas ir vartojimo metodas
Dozavimas
Rekomenduojama dozė yra viena 150 mg plėvele dengta tabletė vieną kartą per mėnesį. Tabletę būtų geriau išgerti tą pačią kiekvieno mėnesio dieną.
BAXOGAR reikėtų gerti ryte, naktį nevalgius (bent 6 valandas), o išgėrus tabletę bent 1 valandą nevalgyti ir negerti (išskyrus vandenį) (žr. 4.5 skyrių), taip pat nevartoti kitų vaistinių preparatų ar papildų (įskaitant kalcį).
Dozės praleidimo atveju pacientams turėtų būti nurodyta išgerti vieną BAXOGAR 150 mg tabletę kitos dienos ryte po to, kai prisiminė, išskyrus, tuos atvejus, kai iki kitos dozės pagal planą liko mažiau nei 7 paros. Tokiu atveju pacientai turėtų toliau vartoti savo dozę vieną kartą per mėnesį, tomis dienomis, kurios buvo numatytos iš pradžių.
Jeigu iki kitos dozės pagal planą liko mažiau nei 7 paros, pacientai turėtų palaukti, kol bus laikas gerti kitą dozę ir toliau vartoti po vieną tabletę kas mėnesį, taip, kaip buvo numatyta iš pradžių.
Pacientai neturėtų vartoti dviejų tablečių per vieną savaitę.
Pacientams, kurie negauna pakankamai kalcio ir/ ar vitamino D su maistu, šių medžiagų reikia skirti papildomai (žr. 4.4 skyrių ir 4.5 skyrių).
Optimali osteoporozės gydymo bisfosfonatais trukmė nėra nustatyta. Gydymo pratęsimo būtinybę, remiantis BAXOGAR gydymo nauda ir galima rizika konkrečiam pacientui, reikia vertinti periodiškai, ypač praėjus 5 ar daugiau gydymo metų.
Dozavimas tam tikrų grupių pacientams
Pacientams, kurių inkstų funkcija pakenkta
Dėl nedidėlės klinikinės patirties BAXOGAR nerekomenduojama vartoti pacientams, kurių kreatinino klirensas mažesnis kaip 30 ml/min. (žr. 4.4 skyrių ir 4.5 skyrių).
Pacientams, kuriems yra lengvas ar vidutinio sunkumo inkstų funkcijos pakenkimas, kuriam esant kreatinino klirensas lygus ar didesnis negu 30 ml/min., dozės priderinimas nereikalingas.
Pacientams, kurių kepenų funkcija pakenkta
Dozės priderinimas nereikalingas (žr. 5.2 skyrių).
Senyviems pacientams (vyresniems nei 65 metų)
Dozės priderinimas nereikalingas (žr. 5.2 skyrių).
Vaikams
Jaunesniems kaip 18 metų vaikams aktualių BAXOGAR indikacijų nėra ir BAXOGAR šioje populiacijoje netirtas (žr. 5.1 ir 5.2 skyrius).
Vartojimo metodas
Vartoti per burną.
- Tabletę reikia nuryti sveiką, užgeriant stikline vandens (180 ml -240 ml) pacientui sėdint arba stovint. Negalima užgerti vandeniu, kuriame yra didelė kalcio koncentracija. Jeigu manote, kad vandentiekio vandenyje gali būti didelė kalcio koncentracija (kietas vanduo), tuomet patartina vartoti mažos mineralizacijos buteliuose išpilstytą vandenį.
- Pacientas po BAXOGAR išgėrimo turėtų nesigulti 1 valandą.
- Vanduo yra vienintelis gėrimas, kuriuo galima užsigerti BAXOGAR.
- Pacientai turėtų tabletės nečiulpti ir nekramtyti, nes gali išopėti burna bei ryklė.
4.3 Kontraindikacijos
- Padidėjęs jautrumas veikliajai arba bet kuriai 1 skyriuje nurodytai pagalbinei medžiagai.
- Hipokalcemija.
- Stemplės sutrikimai, uždelsiantys jos išsituštinimą, tokie kaip tokie kaip striktūra ar achalazija.
- Negalėjimas bent 60 minučių išbūti vertikalioje padėtyje stovint ar sėdint.
4.4 Specialūs įspėjimai ir atsargumo priemonės
Jei yra hipokalcemija, ją reikia koreguoti prieš pradedant gydymą BAXOGAR. Kiti kaulų ir mineralų metabolizmo sutrikimai tai pat turi būti veiksmingai gydomi. Svarbu, kad visi pacientai vartotų pakankamą kalcio ir vitamino D kiekį.
Virškinimo trakto sudirginimas
Geriamieji bisfosfonatai gali vietiškai dirginti viršutinės virškinimo trakto dalies gleivinę. Dėl šio galimo dirginančio poveikio ir galimo pagrindinės ligos pablogėjimo reikia būti atsargiems BAXOGAR skiriant pacientams, sergantiems viršutinės virškinimo trakto dalies ligomis, pvz., patvirtinta Baretto stemple, disfagija, kitomis stemplės ligomis, gastritu, duodenitu ar opomis.
Gauta pranešimų, kad geriamaisiais bisfosfonatais gydomiems pacientams buvo pastebėtos nepageidaujamos reakcijos, tokios, kaip stemplės uždegimas, stemplės opos ir stemplės erozijos, kurios kai kuriais atvejais buvo sunkios ir reikalaujančios gydymo ligoninėje, retais atvejais pasireiškė kraujavimu ar vėliau sukėlė stemplės susiaurėjimą ar prakiurimą. Nustatyta, kad sunkių stemplės nepageidaujamų reakcijų rizika yra didesnė pacientams, kurie nesilaiko dozavimo nurodymų ir/ ar kurie, pasireiškus simptomams, verčiantiems galvoti apie stemplės dirginimą, toliau vartoja geriamųjų bisfosfonatų. Pacientai turi atkreipti ypatingą dėmesį į dozavimo nurodymus ir sugebėti jų laikytis (žr. 4.2 skyrių).
Gydytojai turi budriai reaguoti į visus požymius ar simptomus, rodančius galimą stemplės reakciją į gydymą ir pacientai turėtų būti informuoti, kad pasireiškus rijimo sutrikimams, skausmui ryjant, skausmui už krūtinkaulio, atsiradus ar paūmėjus rėmeniui, nutrauktų BAXOGAR vartojimą ir kreiptųsi į medikus.
Nors kontroliuojamų klinikinių tyrimų metu padidėjusios rizikos nenustatyta, po to, kai vaistas pateko į rinką, gauta susijusių pranešimų apie skrandžio ar dvylikapirštės žarnos opas (kai kuriais atvejais sunkias ir su komplikacijomis), susijusias su bisfosfonatų vartojimu.
Bisfosfonatai ir nesteroidiniai vaistiniai preparatai nuo uždegimo dirgina virškinimo traktą, todėl jų vartoti kartu reikia atsargiai.
Žandikaulio osteonekrozė
Gauta pranešimų apie žandikaulio nekrozės, dažniausiai susijusios su danties šalinimu ir/ar lokalia infekcija, įskaitant osteomielitą, atvejus vėžiu sergantiems pacientams, kuriems taikoma gydymo programa, įskaitant visų pirma gydymą į veną vartojamais bisfosfonatais. Daugumai šių pacientų taip pat buvo taikomas gydymas chemoterapiniais vaistais ir kortikosteroidais. Be to, gauta pranešimų apie žandikaulio nekrozės atvejus osteoporoze sergantiems pacientams, kurie vartojo geriamųjų bisfosfonatų.
Laikoma, jog prieš gydymą bisfosfonatais pacientams, kuriems yra su žandikaulio nekroze susijusių rizikos faktorių (pvz., vėžys, chemoterapija, radioterapija, gydymas kortikosteroidais, nepakankama burnos higiena), reikalinga patikrinti dantis ir atlikti jų profilaktinį gydymą.
Gydymo metu šiems pacientams reikia vengti, jei įmanoma, invazinių dantų gydymo procedūrų. Jeigu bisfosfonatais gydomam ligoniui atsirado žandikaulio nekrozė, chirurginė dantų operacija šį pažeidimą gali pasunkinti. Ar pacientams, kuriems būtina atlikti dantų procedūras, bisfosfonatų vartojimo nutraukimas sumažina žandikaulio nekrozės riziką, nežinoma, nes nėra informacijos.
Klinikinius sprendimus gydytojas turi daryti vadovaudamasis gydymo planu, pagrįstu naudos ir rizikos santykio konkrečiam pacientui įvertinimu.
Atipiniai šlaunikaulio lūžiai
Gydant bisfosfonatais buvo pastebėti atipiniai šlaunikaulio pogūbriniai ar diafizės lūžiai, visų pirma ilgai nuo osteoporozės gydytiems pacientams. Šie skersiniai ar trumpi įstrižiniai lūžiai gali pasireikšti bet kurioje šlaunikaulio vietoje – nuo pat mažojo gūbrio iki pat virškrumplinės keteros. Šie lūžiai įvyksta po mažos traumos arba ne dėl jos, o kai kurie pacientai kelias savaites ar mėnesius iki pilno šlaunikaulio lūžio jaučia šlaunies ar kirkšnies skausmą, dažnai susijusį su stresinių lūžių radiologiniais požymiais. Lūžiai dažnai būna abipusiai, todėl reikia ištirti bisfosfonatais gydomų pacientų, kuriems yra lūžęs šlaunikaulio kūnas, priešingos pusės šlaunikaulį. Be to, buvo pastebėtas blogas tokių lūžių gijimas. Reikia apsvarstyti, ar pacientams, kuriems įtariamas atipinis šlaunikaulio lūžis, gydymo bisfosfonatais nevertėtų nutraukti, kol jam individualiai bus įvertintas naudos ir rizikos santykis.
Pacientams reikia patarti, kad bisfosfonatų vartojimo metu praneštų apie bet kokį šlaunies, klubo ar kirkšnies skausmą, o visus pacientus, kuriems pasireiškia tokie simptomai, reikia ištirti, ar jie nepatyrė nepilno šlaunikaulio lūžio.
Inkstų pakenkimas
Kadangi klinikinės patirties yra nedaug, BAXOGAR nerekomenduojama vartoti pacientams, kurių kreatinino klirensas mažesnis negu 30 ml/min (žr. 5.2 skyrių).
Galaktozės netoleravimas
Pacientams, kuriems yra retas paveldimas galaktozės netoleravimas, Lapp laktazės stygius ar gliukozės-galaktozės malabsorbcija, šio vaistinio preparato vartoti negalima.
4.5 Sąveika su kitais vaistiniais preparatais ir kitokia sąveika
Vaistinio preparato sąveika su maistu
Maistas dažniausiai sumažina išgertos ibandrono rūgšties biologinį prieinamumą. Ypač produktai, kuriuose yra kalcio, tarp jų ir pieno ir kitų daugiavalenčių katijonų (tokių, kaip aliuminio, magnio, geležies katijonai), blogina ibandrono rūgšties absorbciją. Tai patvirtina tyrimų su gyvūnais duomenys. Vadinasi, pacientai turi gerti ibandrono rūgštį ryte, prieš tai naktį nevalgę (bent 6 valandas) ir išgėrę ibandrono rūgšties dozę nevalgyti dar 1 valandą (žr. 4.2 skyrių).
Sąveika su kitais vaistiniais preparatais
Manoma, kad metabolinės sąveikos neturėtų būti, kadangi ibandrono rūgštis neslopina pagrindinių žmogaus kepenų P450 izofermentų ir nesužadina žiurkių kepenų citochromo P450 sistemos fermentų (žr. 5.2 skyrių). Ibandrono rūgštis pašalinama tik ekskrecijos per inkstus būdu, jos biotransformacija nevyksta.
Kalcio papildai, antacidiniai vaistai ir kai kurie geriamieji medicininiai produktai, kuriuose yra daugiavalenčių katijonų
Kalcio papildai, antacidiniai vaistai ir kai kurie geriamieji medicininiai produktai, kuriuose yra daugiavalenčių katijonų (tokių, kaip aliuminio, magnio, geležies katijonai), tikriausiai blogina BAXOGAR absorbciją. Vadinasi, pacientai turėtų nevartoti kitų geriamųjų medicininių produktų bent 6 valandas iki ibandrono rūgšties vartojimo ir dar 1 valandą po šios rūgšties suvartojimo.
Acetilsalicilo rūgštis ir NVNU
Dvejų metų trukmės osteoporoze sergančių moterų po menopauzė tyrimo (BM 16549), kurio metu pacientės vartojo ibandrono rūgštį (2,5 mg kartą per parą ar 150 mg kartą per mėnesį) kartu su acetilsalicilo rūgštimi ar kitu NVNU, duomenimis, viršutinio virškinimo trakto aukšto sutrikimų dažnis po vienerių ir dvejų metų buvo panašus.
H2 receptorių blokatoriai ar protonų siurblio inhibitoriai
Iš 1500 pacienčių, dalyvavusių BM 16549 tyrime, kurio metu buvo lyginamas ibandrono rūgšties dozavimas kartą per mėnesį ir kartą per parą, 14% ir 18% vartojo histamino (H2), blokatorius ar protonų siurblio inhibitorius atitinkamai po vienerių ir dvejų metų. Šioms pacientėms viršutinio virškinimo trakto aukšto sutrikimų dažnis pacientėms, kurios buvo gydomos kartą per mėnesį vartojama 150 mg ibandrono rūgšties doze, ir toms, kurios kartą per parą vartojo 2,5 mg ibandrono rūgšties, viršutinės virškinimo trakto dalies sutrikimų dažnis buvo panašus.
Sušvirkštus ranitidino į veną sveikiems savanoriams vyrams ir moterims po menopauzės, biologinis ibandrono rūgšties prieinamumas padidėjo maždaug 20%, tikriausiai dėl sumažėjusio skrandžio sulčių rūgštingumo. Vis dėlto, šis padidėjimas patenka į normalių biologinio ibandrono rūgšties prieinamumo reikšmių kintamumo diapazoną, todėl manoma, kad BAXOGAR vartojant kartu su H2 antagonistais ar su kitomis aktyviomis medžiagomis, kuris didina skrandžio pH, dozės keisti nereikia.
4.6 Vaisingumas, nėštumo ir žindymo laikotarpis
Nėštumas
Duomenų apie ibandrono rūgšties vartojimą nėštumo metu nepakanka. Tyrimai su žiurkėmis parodė toksinį poveikį reprodukcijai (žr. 5.3 skyrių). Galima rizika žmogui nežinoma.
BAXOGAR nėščios moterys turėtų nevartoti.
Žindymas
Nežinoma, ar ibandrono rūgštis išsiskiria su moters pienu. Turimai su jauniklius maitinančioms žiurkių patelėmis įrodė, kad su pienu išskiriamas nedidelis į veną suleistos ibandrono rūgšties kiekis.
BAXOGAR neturėtų būti vartojamas žindymo metu.
Vaisingumas
Duomenų apie ibandrono rūgšties poveikius žmonėms nėra. Poveikio žiurkių reprodukcijai tyrimų metu geriamoji ibandrono rūgštis vaisingumą sumažino. Tyrimų su žiurkėmis metu suleistos į veną didelės ibandrono rūgšties paros dozės vaisingumą sumažino (žr. 5.3 skyrių).
4.7 Poveikis gebėjimui vairuoti ir valdyti mechanizmus
Remiantis farmakodinamika ir farmakokinetika bei pastebėtomis nepageidaujamomis reakcijomis manoma, kad BAXOGAR gebėjimo vairuoti ir valdyti mechanizmus neveikia arba veikia nereikšmingai.
4. 8 Nepageidaujamas poveikis
Saugumo duomenų santrauka
BAXOGAR saugumas yra nustatytas kontroliuotais klinikiniais tyrimais ir poregistracine vaistinio preparato vartojimo patirtimi. Dažniausiai pastebėtos nepageidaujamos reakcijos buvo sąnarių skausmas bei į gripą panašūs simptomai. Šie simptomai paprastai būna susiję su pirmąja doze, trunka neilgai, yra nesunkūs ar vidutinio sunkumo, toliau vartojant preparatą paprastai praeina savaime be gydymo vaistais (žiūrėkite paragrafą „Į gripą panaši liga“).
Nepageidaujamų reakcijų santrauka lentelėje
Nepageidaujamų reakcijų apžvalga yra pateikta 1-oje lentelėje. Geriamosios ibandrono rūgšties 2,5 mg per parą saugumas buvo vertinamas pagal 1251 pacientės, vartojusios preparatą keturių placebu kontroliuojamų klinikinių tyrimų, metu, duomenis; didžioji dauguma pacienčių dalyvavo pagrindiniame trejų metų gydymo tyrime (MF 4411).
Dvejų metų trukmės osteoporoze sergančių moterų po menopauzės tyrimo (BM 16549) metu 150 mg ibandrono rūgšties, vartojamos kartą per mėnesį, ir 2,5 mg ibandrono rūgšties, vartojamos kartą per parą bendrasis saugumas buvo panašus. Bendra pacienčių, kurioms pasireiškė nepageidaujama reakcija, dalis vartojančių 150 mg ibandrono rūgšties paros dozę kartą per mėnesį grupėje po vienerių ir dvejų metų buvo atitinkamai 22,7 % ir 25 %. Daugeliu atvejų gydymo nutraukti nereikėjo.
1 lentelė. Nepageidaujamos reakcijos, pasireiškusios III fazės BM 16549 ir MF 4411 tyrimų metu moterims po menopauzės, kurios vartojo 150 mg ibandrono rūgšties kartą per mėnesį arba kasdien gėrė 2,5 mg ibandrono rūgšties ir nustatytos ir patirties, sukauptos po vaisto patekimo į rinką.
Nepageidaujamos reakcijos yra išvardytos pagal MedDRA organų sistemų klases ir dažnį. Dažnio kategorijos apibrėžiamos naudojant šį susitarimą: labai dažni (≥ 1/10), dažni (nuo ≥ 1/100 iki < 1/10), nedažni (nuo ≥ 1/1 000 iki < 1/100), reti (nuo ≥ 1/10 000 iki < 1/1 000), labai reti (< 1/10 000), dažnis nežinomas (negali būti įvertintas pagal turimus duomenis). Kiekvienoje dažnio grupėje nepageidaujamos reakcijos išdėstytos mažėjančio sunkumo tvarka.
Organų sistemų klasės |
Dažni |
Nedažni |
Reti |
Labai reti |
Imuninės sistemos sutrikimai |
|
|
Padidėjusio jautrumo reakcija |
Anafilaksinė reakcija ar šokas*† |
Nervų sistemos sutrikimai |
Galvos skausmas |
Galvos sukimasis |
|
|
Akių sutrikimai |
|
|
Akių uždegimas*† |
|
Virškinimo trakto sutrikimai* |
Stemplės uždegimas, skrandžio uždegimas, gastroezofaginio refliukso liga, dispepsija, viduriavimas, pilvo skausmas, pykinimas |
Stemplės uždegimas, įskaitant stemplės išopėjimą arba susiaurėjimą ir rijimo sutrikimą, vėmimas, dujų kaupimasis virškinimo trakte |
Dvylikapirštės žarnos uždegimas |
|
Odos ir poodinio audinio sutrikimai |
Išbėrimas |
Angioneurozinė edema, veido edema, dilgėlinė |
|
|
Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai |
raumenų skausmas, skeleto raumenų skausmas, mėšlungis, skeleto raumenų stingulys |
Nugaros skausmas |
Netipiški šlaunikaulio pogūbriniai ir kūno (diafizės) lūžiai† |
Žandikaulio osteonekrozė*† |
Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai |
Į gripą panaši liga* |
Nuovargis |
|
|
*Daugiau informacijos žr. žemiau
†Nustatyta iš patirties, sukauptos po vaisto patekimo į rinką.
Kai kurių nepageidaujamų reakcijų aprašymas
Virškinimo trakto nepageidaujamos reakcijos
Gydymo kartą per mėnesį vartojama doze tyrime dalyvavo pacientai, įskaitant anksčiau sirgusius virškinimo trakto ligomis pacientus tai pat ir sirgusius pepsine opa, iš kurios nekraujavo, ar dėl kurios nereikėjo gydytis ligoninėje, ir pacientais, kuriems buvo vaistais kontroliuojama dispepsija ar refliuksas. Šiems pacientams vartojant ibandrono rūgšties 150 mg dozę kartą per mėnesį ar 2,5 mg dozę kartą per parą viršutinės virškinimo trakto dalies sutrikimų dažnis buvo panašus.
Į gripą panaši liga*
Į gripą panašus negalavimas apima reiškinius, pateiktus kaip ūminės fazės reakcija ar simptomai, įskaitant raumenų skausmą, sąnarių skausmą, karščiavimą, drebulį, nuovargį, pykinimą, apetito netekimą ar kaulų skausmą.
Žandikaulio ostonekrozė
Gauta pranešimų apie žandikaulio osteonekrozės atvejus bisfosfonatais gydytiems pacientams. Dauguma atvejų buvo susiję su vėžiu sergančiais pacientais, bet žandikaulio osteonekrozės buvo ir pacientams, vartojusiems preparatą dėl osteoporozės. Paprastai žandikaulio osteonekrozė buvo susijusi su danties ištraukimu ir lokalia infekcija (įskaitant osteomielitą). Manoma, kad rizikos veiksniai taip pat yra vėžio diagnozė, chemoterapija, radioterapija, kortikosteroidų vartojimas ar prasta burnos higiena (žr. 4.4 skyrių).
Akių uždegimas
Gauta prenešimų apie akių uždegimo reiškinius, tokius, kaip uveitas, episkleritas ir skleritas, pasireiškusius gydymo ibandrono rūgštimi metu. Kai kuriais atvejais šie reiškiniai išnyko tik nutraukus ibandrono rūgšties vartojimą.
Anafilaksinė reakcija ar šokas
Ibandrono rūgštimi į veną gydytiems pacientams buvo pastebėti anafilaksinės reakcijos ar šoko atvejai, įskaitant mirtį nulėmusius atvejus.
Pranešimas apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas
Svarbu pranešti apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, pastebėtas po vaistinio preparato pateikimo į rinką, nes tai leidžia nuolat stebėti vaistinio preparato naudos ir rizikos santykį. Sveikatos priežiūros specialistai turi pranešti apie bet kokias įtariamas nepageidaujamas reakcijas, užpildę interneto svetainėje http://www.vvkt.lt/ esančią formą, ir atsiųsti ją paštu Valstybinei vaistų kontrolės tarnybai prie Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerijos, Žirmūnų g. 139A, LT 09120 Vilnius, faksu 8 800 20131 arba el. paštu NepageidaujamaR@vvkt.lt.
4.9 Perdozavimas
Specifinės informacijos apie ibandrono rūgšties perdozavimo gydymą nėra.
Vis dėlto, remiantis duomenimis apie šios grupės junginius, išgerta per didelė dozė gali sukelti nepageidaujamas viršutinės virškinimo trakto dalies reakcijas (pvz., skrandžio negalavimą, virškinimo sutrikimą, ezofagitą, gastritą ar opą) ar hipokalcemiją. Ibandrono rūgščiai surišti turėtų būti sugirdoma pieno ar antacidinių preparatų ir simptomiškai gydomos bet kokios nepageidaujamos reakcijos. Dėl stemplės dirginimo rizikos negalima sukelti vėmimo, pacientas turi išlikti vertikalioje padėtyje.
5. FARMAKOLOGINĖS SAVYBĖS
5.1 Farmakodinaminės savybės
Farmakoterapinė grupė - vaistai kaulų ligoms gydyti, bisfosfonatai, ATC kodas - M05BA06
Veikimo mechanizmas
Ibandrono rūgštis yra stiprų poveikį sukeliantis bisfosfonatas, priklausantis bisfosfonatų, kurių sudėtyje yra azoto, grupei. Šios grupės medžiagos selektyviai veikia kaulinį audinį ir specifiškai slopina osteoklastų aktyvumą, tiesiogiai neveikdama kaulų formavimosi. Jos neslopina osteoklastų proliferacijos. Ibandrono slopina moterų po menopauzės suaktyvėjusią kaulų apykaitą iki to lygio, kuris buvo prieš menopauzę, todėl laipsniškai didina bendrą kaulų masę ir mažina lūžių dažnį.
Farmakodinaminis poveikis
Farmakodinaminis ibandrono rūgšties poveikis yra kaulų rezorbcijos slopinimas. In vivo ibandrono rūgštis stabdo eksperimentiškai indukuotą lytinių liaukų funkcijos sustabdymu, retinoidais, navikais ar navikų ekstraktais kaulų destrukciją. Jaunoms (greitai augančioms) žiurkėms taip pat slopinama endogeninė kaulų rezorbcija, dėl to padidėja normali kaulų masė, aplyginti su gyvūnų, kurie negavo preparato, normalia kaulų mase.
Gyvūnų modeliai patvirtino, kad ibandrono rūgštis stipriai slopina osteoklastų aktyvumą. Jokie duomenys nerodo, kad augančioms žiurkėms būtų slopinama mineralizacija, net kai vartojamos daugiau nei 5000 kartų didesnės dozės, negu osteoporozei gydyti reikalinga dozė.
Ilgai kasdien ar su pertraukomis (ilgi intervalai tarp dozių) preparatą gavusioms žiurkėms, šunims ir beždžionėms formavosi naujas, normalus kaulinis audinys, kurio mechaninis atsparumas išliko toks pat arba padidėjo net skiriant toksines dozes. Žmonėms ibandrono rūgšties veiksmingumas, jos vartojant kasdien ar su pertraukomis, kai intervalas tarp dozių yra 9 - 10 savaičių, patvirtintas klinikiniame tyrime (MF 4411), kuriame įrodytas ibandrono rūgšties veiksmingumas kaulų lūžių prevencijai.
Modeliuose su gyvūnais ibandrono rūgštis sukėlė biocheminių rodiklių įskaitant sumažėjusį biocheminių kolageno irimo žymenų (pavyzdžiui, deoksipiridinolino ir kryžminių I tipo kolageno N-telopeptidų (NTX) kiekį šlapime, pokyčius, kurie rodė nuo dozės priklausomą kaulų rezorbcijos slopinimą.
I fazės bioekvivalentiškumo tyrime dalyvavo 72 moterys po menopauzės, kurios kas 28 dienas gėrė po 150 mg, iš viso keturias dozes. CTX slopinimas serume po pirmosios dozės nustatytas po 24 valandų (slopinimo mediana 28%), didžiausio slopinimo mediana (69%) nustatyta po 6 parų. Praėjus 6 paroms po trečiosios ir ketvirtosios dozių, didžiausio slopinimo mediana buvo 74%, praėjus 28 paroms po ketvirtosios dozės slopinimo mediana sumažėjo iki 56%. Jeigu vėliau vaisto nebevartojama, biocheminiai kaulų rezorbcijos žymenys nebeslopinami.
Klinikinis veiksmingumas
Nustatinėjant moteris, kurioms yra padidėjusi kaulų lūžių dėl osteoporozės rizika, reikia atsižvelgti į nepriklausomus rizikos veiksnius, pvz., mažą KMT, amžių, anksčiau buvusius kaulų lūžius, buvusius kaulų lūžius kraujo giminaičiams, greitą kaulų apykaitą ir mažą kūno masės indeksą.
150 mg ibandrono rūgšties dozės vartojimas kartą per mėnesį
Kaulų mineralų tankis (KMT)
Dvejų metų trukmės, dvigubai aklo daugiacentrio BM 16549 tyrimo, kuriame dalyvavo osteoporoze sergančios moterys po menopauzės (pradinis juosmens slankstelių KMT T lygmuo mažesnis nei -2,5 SD), metu įrodyta, kad KMT didinimui 150 mg ibandrono dozė, vartojama kartą per mėnesį, yra bent jau tokia pat veiksminga, kaip kartą per parą vartojama 2,5 mg ibandrono rūgšties dozė. Tai parodė ir po vienerių metų atlikta pirminė analizė, ir po dviejų metų atlikta vertinamosios baigties analizė (2 lentelė).
2 lentelė. Vidutinis santykinis juosmens slankstelių, bendro klubo kaulų, šlaunikaulio kaklelio ir gumburo srities KMT pokytis, lyginant su pradine verte po vienerių (pirminė analizė) ir po dvejų (protokolo populiacijos) BM 16549 tyrimo metų.
|
Vienų metų BM 16549 tyrimo duomenys |
Dvejų metų BM 16549 tyrimo duomenys |
||
Vidutinis santykinis pokytis lyginant su pradine verte % [95 % PI] |
Ibandrono rūgštis 2,5 mg kartą per parą (N=318) |
Ibandrono rūgštis 150 mg kartą per mėnesį (N=320) |
Ibandrono rūgštis 2,5 mg kartą per parą (N=294) |
Ibandrono rūgštis 150 mg kartą per mėnesį (N=291) |
Juosmeninių slankstelių L2-L4 KMT |
3,9 [3,4, 4,3] |
4,9 [4,4, 5,3] |
5 [4,4, 5,5] |
6,6 [6, 7,1] |
Bendras šlaunikaulio KMT |
2 [1,7, 2,3] |
3,1 [2,8, 3,4] |
2,5 [2,1, 2,9] |
4,2 [3,8, 4,5] |
Šlaunikaulio kaklelio KMT |
1,7 [1,3, 2,1] |
2,2 [1,9, 2,6] |
1,9 [1l4, 2l4] |
3,1 [2,7, 3,6] |
Gumburo srities KMT |
3,2 [2,8, 3,7] |
4,6 [4,2, 5,1] |
4 [3l5, 4l5] |
6,2 [5,7, 6,7] |
Be to, perspektyvinės planinės analizės būdu įrodyta, kad juosmens slankstelių KMT didėjimui vartojamos kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties poveikis buvo stipresnis už kartą per parą vartojamos 2,5 mg ibandrono rūgšties dozės poveikį po vienerių metų (p=0,002) ir po dvejų metų,
p < 0,001.
Po vienerių metų (pirminė analizė) juosmens slankstelių KMT padidėjo ar nepakito lyginant su pradine reikšme (gautas KMT atsakas) 91,3% (p=0,005) pacientų, vartojusių kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties, lyginant su 84% pacientų, vartojusių kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties. Po dvejų metų atsakas gautas atitinkamai 93,5% (p=0,004) ir 86,4% pacientų, vartojusių kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties ar kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties.
Po vienerių metų bendras šlaunikaulio KMT padidėjo ar nepakito lyginant su pradine reikšme 90 % pacientų, vartojusių kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties, lyginant su 76,7% pacientų, vartojusių kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties (p <0,001). Po dvejų metų bendras šlaunikaulio KMT padidėjo ar nepakito lyginant su pradine reikšme 93,4% (p <0,001) pacientų, vartojusių kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties ir 78,4% pacientų, vartojusių kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties.
Įvertinus svaresnį kriterijų, kuris apjungia ir juosmens slankstelių, ir į bendrą šlaunikaulio KMT, per vienerius metus atsakas buvo gautas 83,9% (p <0,001)pacientų, vartojusių kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties, palyginti ir su 65,7% pacientų, vartojusių kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties. Po dvejų metų šį kriterijų atitiko 87,1% (p <0,001). ir 70,5% pacientų, vartojusių atitinkamai kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties ir kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties grupėse.
Biocheminiai kaulų apykaitos žymenys
Kliniškai reikšmingas CTX kiekio sumažėjimas serume stebėtas kaskart, kai jis buvo tiriamas, t.y. 3-ą, 6-ą, 12-ą ir 24-ą mėnesį. Po vienerių metų (pirminė analizė) santykinio pokyčio mediana, lyginant su pradine reikšme buvo – 76 % tais atvejais, kai buvo vartojama kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties, ir – 67 %, kai buvo vartojama kartą per parą 2,5 mg ibandrono rūgšties. Po dvejų metų vidutinis santykinio pokyčio mediana buvo – 68 % ir – 62 % atitinkamai 150 mg kartą per mėnesį ir 2,5 mg kartą per parą vartojusių ibandrono rūgšties pacientų grupėse.
Po vienerių metų atsakas (apibūdinamas kaip ≥50 % sumažėjimas nuo pradinės reikšmės) nustatytas 83,5 % (p=0,006) ibandrono rūgšties 150 mg per mėnesį vartojusių pacientų ir 73,9% pacientų, vartojusių 2,5 mg ibandrono rūgšties paros dozę. Po dvejų metų atsakas buvo nustatytas 78,7% (p=0,002) ir 65,6 % pacientų, vartojusių atitinkamai 150 mg kartą per mėnesį ir 2,5 mg kartą per parą ibandrono rūgšties grupėse.
Remiantis BM 16549 tyrimo duomenimis, manoma, kad vartojama kartą per mėnesį 150 mg ibandrono rūgšties dozė yra bent jau tokia pat veiksminga lūžių profilaktikai kaip ir kasdien vartojama 2,5 mg ibandrono rūgšties dozė.
Kartą per parą vartojama ibandrono rūgšties 2,5 mg dozė
Pradinio trejų metų trukmės randomizuoto, dvigubai aklo, placebu kontroliuojamo kaulų lūžių tyrimo (MF 4411) metu statistiškai patikimai ir kliniškai reikšmingai sumažėjo naujų radiografinių morfometrinių ir klinikinių stuburo slankstelių lūžių dažnis (4 lentelė). Šio tyrimo metu ibandrono rūgšties buvo geriama po 2,5 mg per parą kasdien arba po 20 mg su pertraukomis (tiriamasis dozavimas). Ibandrono rūgšties pacientės gėrė ryte nevalgiusios, išgėrusios vaistą nevalgė ir negėrė dar 60 minučių (badavimo laikas išgėrus dozę). Tyrime dalyvavo moterys nuo 55 metų iki 80 metų, kurioms menopauzė prasidėjo mažiausiai prieš 5 metus, kurių juosmens slankstelių KMT bent viename slankstelyje [L1-L4] buvo nuo 2 iki 5 SN mažesnis už vidurkį prieš menopauzę (T lygmuo) ir kurioms buvo nuo vieno iki keturių slankstelių lūžių. Visos pacientės vartojo po 500 mg kalcio ir 400 TV vitamino D per parą. Veiksmingumas buvo įvertintas 2928 pacientėms. Kiekvieną dieną vartojant 2,5 mg ibandrono rūgšties dozę, statistiškai patikimai ir kliniškai reikšmingai sumažėjo naujų slankstelių lūžių dažnis. Per trejus tyrimo metus gydant 62% (p=0,0001 ) sumažėjo naujų radiografinių slankstelinių lūžių dažnis. Po 2 metų santykinė rizika sumažėjo 61% (p=0,0006). Po vienerių gydymo metų statistiškai patikimo skirtumo nebuvo (p=0,056). Lūžių dažnį mažinantis poveikis nekito per visą tyrimą. Poveikio mažėjimo per laiką požymių nebuvo.
Klinikinių stuburo slankstelių lūžių dažnis taip pat sumažėjo reikšmingai – 49 % (p=0,011). Stiprų vaisto poveikį slankstelių lūžiams atspindi ir statistiškai patikimai sulėtėjęs ūgio mažėjimas pacientėms, palyginti su placebu (p<0,0001).
3 lentelė. Trejų metų trukmės lūžių tyrimo MF 4411 rezultatai (%, 95% PI)
|
Placebas (N=974) |
2,5 mg ibandrono rūgšties kartą per parą (N=977) |
Santykinės rizikos sumažėjimas Nauji morfometriniai slankstelių lūžiai |
|
62% (40,9, 75,1) |
Naujų morfometrinių slankstelių lūžių dažnis |
9,56% (7,5, 11,7) |
4,68% (3,2, 6,2) |
Klinikinių slankstelių lūžių santykinės rizikos sumažėjimas |
|
49 % (14,03, 69,49) |
Klinikinių slankstelių lūžių dažnis |
5,33% (3,73, 6,92) |
2,75% (1,61, 3,89) |
KMT – vidutinis juosmens slankstelių pokytis per 3 metus lyginant su pradine verte |
1,26% (0,8, 1,7) |
6,54% (6,1, 7) |
KMT – vidutinis bendras šlaunikaulio pokytis per 3 metus lyginant su pradine verte |
-0,69% (-1, -0,4) |
3,36% (3, 3,7) |
Toliau gydomasis ibandrono rūgšties poveikis buvo įvertintas analizuojant pacienčių, kurių pradinis juosmens slankstelių KMT T lygmuo buvo mažesnis kaip -2,5, pogrupį. Slankstelių lūžių rizikos sumažėjimas buvo panašus į analogišką rodmenį, stebėtą bendroje populiacijoje.
4 lentelė. Pacienčių, kurių pradinis juosmeninių slankstelių KMT T lygmuo buvo mažesnis kaip –2,5, trejų metų trukmės lūžių tyrimo MF 4411 rezultatai (%, 95 % PI)
|
Placebas (N=587) |
o rūgštis 2,5 mg kartą per parą (N=575) |
Santykinės rizikos sumažėjimas Nauji morfometriniai slankstelių lūžiai |
|
59% (34,5, 74,3) |
Naujų morfometrinių slankstelių lūžių dažnis |
12,54% (9,53, 15,55) |
5,36% (3,31, 7,41) |
Klinikinių slankstelių lūžių santykinės rizikos sumažėjimas |
|
50% (9.49, 71,91) |
Klinikinių slankstelių lūžių dažnis |
6,97% (4,67, 9,27) |
3,57% (1,89, 5,24) |
KMT – vidutinis juosmens slankstelių pokytis per 3 metus lyginant su pradine verte |
1,13% (0,6, 1,7) |
7,01% (6,5, 7,6) |
KMT – vidutinis bendras šlaunikaulio pokytis per 3 metus lyginant su pradine verte |
-0,7% (-1,1, -0,2) |
3,59% (3,1, 4,1) |
Visoje MF4411 tyrimo pacientų populiacijoje neslankstelinių lūžių dažnis nesumažėjo, tačiau kasdien vartojama ibandrono rūgštis buvo veiksmingas didelės rizikos subpopuliacijoje (šlaunikaulio kaklelio KMT T lygmuo mažesnis kaip -3), kurioje neslankstelinių lūžių rizika sumažėjo 69 %.
Kasdien vartojant 2,5 mg vaisto, nuolat didėjo stuburo slankstelių ir kitų kaulų KMT.
Per trejus metus juosmens slankstelių KMT padidėjo 5,3%, palyginti su placebu, ir 6,5 % , palyginti su pradine verte. Šlaunikaulio KMT padidėjimas, lyginant su pradine verte, buvo toks: 2,8 % –šlaunikaulio kaklelio, 3,4% – bendras šlaunikaulio ir 5,5% – gūbro srities.
Kaip tikėtasi, biocheminiai kaulų apykaitos žymenys (pavyzdžiui, šlapimo CTX ir serumo osteokalcinas) rodė sulėtėjusią apykaitą iki lygio, buvusio prieš menopauzę, ir stipriausias poveikis pasireiškė per 3–6 mėnesius.
Kliniškai reikšmingai 50% sumažėjo biocheminių kaulų rezorbcijos žymenų praėjus vienam mėnesiui nuo gydymo 2,5 mg ibandrono rūgšties doze pradžios.
Nutraukus gydymą, kaulų reabsorbcija vėl padidėjo iki prieš gydymą buvusio patologiškai suintensyvėjusio lygio, susijusio su osteoporoze po menopauzės.
Atliekant histologinius moterų po menopauzės, kurios buvo gydytos dvejus ir trejus metus, kaulų biopsijų tyrimus, nustatyta, kad kaulinis audinys yra normalus, be mineralizacijos defektų.
Vaikų populiacija (žr. 4.2 ir 5.2 skyrius)
BAXOGAR vaikų populiacijoje netirtas, todėl veiksmingumo ir saugumo duomenų šiai pacientų populiacijai nėra.
5.2 Farmakokinetinės savybės
Įvairių gyvūnų ir žmonių tyrimų duomenimis, pirminis farmakologinis ibandrono rūgšties poveikis kauliniam audiniui nėra tiesiogiai proporcingas faktinei vaisto koncentracijai plazmoje.
Absorbcija
Išgerta ibandrono rūgštis greitai absorbuojama viršutinėje virškinimo trakto dalyje ir koncentracija plazmoje didėja proporcingai dozei, jei ši yra ne didesnė kaip 50 mg, jei dozė didesnė – koncentracija didėja labiau, nei būtų proporcinga dozei. Didžiausia koncentracija plazmoje atsiranda per 0,5–2 valandas (vidutiniškai per 1 valandą), jei pacientas nevalgęs, absoliutus biologinis prieinamumas yra maždaug 0,6 %. Absorbcija blogėja, jei vaisto vartojama kartu su maistu ar gėrimais (išskyrus paprastą vandenį). Ibandrono rūgšties, išgertos standartinių pusryčių metu, biologinis prieinamumas sumažėja beveik 90 %, palyginti su biologiniu prieinamumu, kai vaisto vartojama nevalgius. Biologinis prieinamumas reikšmingai nesumažėja, jei ibandrono rūgšties geriama 60 minučių prieš pirmąjį dienos valgį. Biologinis prieinamumas mažėja, KMT didėja lėčiau, jeigu valgoma ar geriama nepraėjus 60 minučių po ibandrono rūgšties išgėrimo.
Pasiskirstymas
Iš pradžių patekusi į sisteminę kraujotaką ibandrono rūgštis greitai prisijungia prie kaulinio audinio audiniu arba išskiriama su šlapimu. Žmonėms nustatytas galutinis pasiskirstymo tūris yra mažiausiai 90 l, o į kaulus patenka apytikriai 40–50 % cirkuliuojančios vaisto dozės. Prie žmogaus plazmos baltymų prisijungia maždaug 85–87 % vaisto (nustatyta in vitro, esant gydomajai koncentracijai), todėl sąveika su kitais vaistiniais preparatais dėl išstūmimo mažai tikėtina.
Biotransformacija
Ibandrono rūgštis metabolizmo gyvūnų ar žmonių organizme įrodymų nėra.
Eliminacija
Dalį absorbuotos ibandrono rūgšties iš kraujotakos absorbuoja kaulai (moterų po menopauzės organizme maždaug 40–50%), likusi dalis nepakitusiu pavidalu pašalinama pro inkstus. Neabsorbuota ibandrono rūgštis nepakitusiu pavidalu šalinama su išmatomis.
Nustatytų tariamųjų pusinės eliminacijos periodų diapazonas yra platus, tariamasis galutinis pusinės eliminacijos periodas paprastai truko 10 – 72 valandas. Kadangi apskaičiuotos reikšmės dažniausiai yra tyrimo trukmės, vartotos dozės ir tyrimo metodo jautrumo funkcija, manoma, kad tikrasis galutinis pusinės eliminacijos periodas yra gerokai ilgesnis, taip pat, kaip ir kitų bisfosfonatų. Ankstyvoji plazmos koncentracija mažėja greitai, vaisto suleidus į veną ar išgėrus didžiausios vertės sumažėja iki 10% atitinkamai per 3 ir per 8 valandas.
Bendrasis ibandrono rūgšties klirensas yra mažas, vidutinės reikšmės kintamumo diapazonas yra 84–160 ml/min. Inkstų klirensas (sveikų moterų po menopauzės apie 60 ml/min.) atitinka 50–60 % bendrojo klirenso ir yra susijęs su kreatinino klirensu. Manoma, kad skirtumas tarp bendrojo ir inkstų klirenso atspindi vaisto pasisavinimą kauluose.
Farmakokinetika tam tikrose klinikinėse situacijose
Lytis
Moterų ir vyrų biologinis ibandrono rūgšties prieinamumas ir farmakokinetika yra panašūs.
Rasė
Nėra duomenų apie kliniškai svarbius etninius aziječių ir europiečių rasės ibandrono rūgšties kinetikos skirtumus. Apie juodaodžių rasės pacientus duomenų yra mažai.
Pacientai, kurių inkstų veikla pakenkta
Ibandrono rūgšties inkstų klirensas pacientams, kuriems yra įvairaus laipsnio inkstų pakenkimas, yra tiesiogiai proporcingas kreatinino klirensui (KK).
Kaip parodė BM 16549 tyrimo, kuriame daugumai dalyvavusių pacienčių buvo nedidelio ar vidutinio laipsnio inkstų pakenkimas, duomenys, jeigu inkstų pakenkimas nedidelio ar vidutinio laipsnio (kreatinino klirensas lygus ar didesnis kaip 30 ml/min.), dozės keisti nereikia.
Tiriamiesiems, kuriems buvo sunkus inkstų pakenkimas (kreatinino klirensas mažesnis kaip 30 ml/min.), 21 parą geriant po 10 mg ibandrono rūgšties, buvo nustatyta 2–3 kartus didesnė preparato koncentracija plazmoje, negu tiriamiesiems, kurių inkstų funkcija normali, o bendrasis ibandrono rūgšties klirensas buvo 44 ml/min. Tiriamųjų, kuriems buvo sunkus inkstų pakenkimas ir kuriems į veną buvo suleista 0,5 mg vaisto, bendrasis, inkstų ir ne inkstų klirensas sumažėjo atitinkamai 67 %, 77 % ir 50 %, tačiau tolerancijos sumažėjimo, susijusio su padidėjusia ekspozicija, nenustatyta. Kadangi nepakanka klinikinės patirties, ibandrono rūgšties nerekomenduojama pacientams, kuriems yra sunkus inkstų pakenkimas (žr. 4.2 skyrių ir 4.4 skyrių). Ibandrono rūgšties farmakokinetika neįvertinta pacientams, kuriems yra galutinė inkstų pakenkimo stadija, koreguojamas kitu būdu negu hemodializė. Tokiems pacientams ibandrono rūgšties farmakokinetika nežinoma, todėl jie šiais atvejais ibandrono rūgšties turėtų nevartoti.
Pacientai, kurių kepenų veikla pakenkta (žr. 4.2 skyrių)
Ibandrono rūgšties farmakokinetikos duomenų pacientų, kurių kepenys pakenktos, organizme nėra. Kepenys nedaro įtakos ibandrono rūgšties klirensui, kadangi ji nemetabolizuojama, o šalinama per inkstus arba pasisavinama kauluose. Vadinasi pacientams, kurių kepenys pakenktos, dozės keisti nereikia.
Senyvi pacientai (žr. 4.2 skyrių)
Dispersinės analizės metu nenustatyta, kad amžius, kaip nepriklausomas veiksnys, būtų susijęs su bet kurio iš tirtų farmakokinetikos rodmenų. Kadangi senstant inkstų funkcija silpnėja. Tai ir yra vienintelis veiksnys, į kurį reikėtų atkreipti dėmesį (žr. skyrių apie inkstų veiklos pakenkimą).
Vaikų populiacija (žr. 4.2 ir5.1 skyrius)
Informacijos apie ibandrono rūgšties vartojimą šių amžiaus grupių pacientams nėra.
5.3 Ikiklinikinių saugumo tyrimų duomenys
Toksinis poveikis, pvz., inkstų pažeidimo požymiai, nustatytas tik šunų organizme esant ekspozicijai, kuri yra pakankamai didesnė už didžiausią ekspoziciją žmogaus organizme, rodo mažą jo reikšmingumą klinikiniam vartojimui.
Mutageniškumas/kancerogeniškumas
Galimo kancerogeninio poveikio nepastebėta. Genotoksiškumo tyrimų metu genetinio ibandrono rūgšties aktyvumo požymių nenustatyta.
Toksiškumas reprodukcijai
Tyrimų su žiurkėmis ir triušiais, kuriems ibandrono rūgšties buvo sugirdoma, metu, tiesioginio toksinio ar teratogeninio poveikio vaisiui požymių nenustatyta, taip pat nestebėta nepageidaujamų reiškinių F1 kartos žiurkių jauniklių raidai, kai numanoma vaisto ekspozicija buvo bent 35 kartus didesnė negu žmogaus organizme. 1 mg/kg/per parą ir didesnių geriamosios ibandrono rūgšties dozių poveikio reprodukcijai tyrimų su žiurkėmis metu nustatyti poveikiai vaisingumui buvo padažnėję preimplantaciniai netekimai. 0,3 mg/kg ir 1 mg/kg per parą vartojamos į veną ibandrono rūgšties dozių poveikio reprodukcijai tyrimų su žiurkėmis metu ibandrono rūgštis sumažino spermatozoidų skaičių, 1 mg/kg per parą dozės sumažino patinėlių vaisingumą, o 1,2 mg/kg per parą dozės – patelių vaisingumą.Tiriant toksiškumą žiurkių reprodukcijai, nustatyta nepageidaujamų reiškinių, būdingų bisfosfonatų grupės medžiagoms. Tai sumažėjęs implantacijos vietų skaičius, pasunkėjęs natūralus jauniklių atsivedimas (distocija) ir padažnėję vidaus organų pokyčiai (inkstų geldelių ir šlapimtakių sindromas).
6. FARMACINĖ INFORMACIJA
6.1 Pagalbinių medžiagų sąrašas
Tabletės branduolys
Povidonas
Mikrokristalinė celiuliozė
Pregelifikuotas kukurūzų krakmolas
Krospovidonas
Bevandenis koloidinis silicio dioksidas
Glicerolio dibehenatas
Tabletės plėvelė
Opadry OY-LS-28908 (II baltasis). Jo sudėtis:
Hipromeliozė
Laktozė monohidratas
Titano dioksidas (E171)
Makrogolis 4000
6.2 Nesuderinamumas
Duomenys nebūtini.
6.3 Tinkamumo laikas
2 metai.
6.4 Specialios laikymo sąlygos
Šiam vaistiniam preparatui specialių laikymo sąlygų nereikia.
6.5 Pakuotė ir jos turinys
BAXOGAR 150 mg plėvele dengtos tabletės yra tiekiamos PA/aliuminio/PVC-aluminio folijos lizdinėmis plokštelėmis (aliuminio-aliuminio lizdinėse plokštelėse), kuriose yra 1 ar 3 tabletės.
Gali būti tiekiamos ne visų dydžių pakuotės.
6.6 Specialūs reikalavimai atliekoms tvarkyti
Nesuvartotą vaistinį preparatą ar atliekas reikia tvarkyti laikantis vietinių reikalavimų. Vaistinio preparato patekimą į aplinką būtina kiek įmanoma sumažinti.
Populiariausios ligos
Rekomenduojamos gydymo įstaigos
-
+185-24+161
-
+44-7+37
-
+20-4+16
-
+15-6+9
-
+9-5+4
- Daugiau gydymo įstaigų
Anekdotai
-
Druskininkuose poilsiautojas įsikalba su tvirtai atrodančiu vyruku:
- Čia nebloga vieta, ar ne? Grynas oras, miškas...
- O, taip! Kai mane čia atvežė, tai aš neturėjau nei vieno danties, įstangdavau tik šliaužioti, maitinausi tik visokiomis tyrelėmis... Net kalbėti negalėjau. O dabar - matote, koks esu?
- Nuostabu! O jūs čia seniai?
- Na, maždaug nuo trijų mėnesių amžiaus! - Daugiau anekdotų
Dienos Klausimas
Ar žinote naujos formos, kuri vartojama kartą per mėnesį, vitamino D pavadinimą